Watch any video online with Open-SUBTITLES Free Browser extension: osdb.link/ext
DESCENDENȚII
Subtitrarea: CAMY/redemer0/Avocatul31
Subtitrări-noi Team/www.subtitrari-noi.ro
Prietenii mei de pe continent consideră că, doar locuind în Hawaii,
trăiesc ca în Paradis.
Ca o vacanță permanentă.
Stăm cu toții aici și bem mai-tai, ne ondulăm soldurile și facem surf.
Sunt țicniți ? Cred că suntem imuni vieții ?
Cum de-și pot închipui că familiile noastre sunt mai puțin ratate,
cancerul nostru e mai puțin fatal,
sau suferințele inimilor noastre sunt mai puțin dureroase ?
Pe naiba. N-am mai urcat pe placa de surf de 15 ani.
În ultimele 23 de zile, am trăit în Paradisul perfuziilor,
ploștilor cu urină și tuburilor endotraheale.
Paradis ? Paradisul poate să se ducă naibii.
Aceasta este soția mea, Elizabeth King.
Acum 23 de zile, a fost aruncată de pe o barcă, în timpul unei curse,
și s-a lovit la cap. Aproape s-a înecat.
Când am auzit despre accident și despre comă, nu eram în oraș.
Eram în Mawi, cu afaceri.
Nu ne mai vorbisem de trei zile.
Într-un fel, nu ne mai vorbisem cu adevărat de luni de zile.
„Dacă faci asta, atrage-mi atenția, Liz, funcționează.”
„Acum sunt pregătit. Sunt dispus să vorbim,
sunt dispus să mă schimb.”
„Sunt pregătit să fiu un soț adevărat și un tată bun.”
„Numai trezește-te...”
„Te rog, Liz, trezește-te.”
- Bună, Noe. Ce faci ? - A sunat învățătoarea lui Scottie.
- A spus că-i ceva urgent. - Bine, fă-mi legătura.
Nu considerăm ca aceste fotografii
sunt potrivite pentru ca Scottie să le arate colegilor de clasă.
Unii dintre ei au fost afectați. Ne-au sunat și niște părinți furioși.
Da, ieșea prin oraş să fotografieze, dar nu ştiam că...
Dle King, vedem asta zilnic.
Copiii se comportă diferit la şcoală, atunci când se întâmplă ceva acasă.
lar familia d-voastră trece printr-o criză devastatoare.
I-aţi spus lui Scottie totul despre ce se întâmplă ?
Da. Absolut.
Aţi încurajat-o să-şi exprime sentimentele ?
- E crucial. - Înţeleg.
Ce-i cu tine ? De ce arăţi pozele cu mămica pentru proiectul de artă ?
Sunt fotograf, tată. Un fotograf adevărat.
Ba nu eşti. Exagerezi, asta faci.
Am văzut în manual.
Şi alte femei fotograf celebre
şi-au fotografiat mamele la spital, aflate pe moarte, şi se consideră artă.
Asta fac şi eu.
În primul rând, mama ta e foarte bolnavă, dar nu e pe moarte.
lar în al doilea rând, nu povestim lucrurile personale străinilor.
Situația mamei tale este particulară.
- Mi-e foame. Luăm burgeri ? - Nu.
Ultima dată când am avut singur grijă de Scottie, avea 3 ani.
Acum are 10 ani şi n-am idee ce să fac cu ea.
Acum, că Elisabeth e la spital, mă testează.
Sunt părintele de rezervă. Dublura.
Sunt Matt King. V-am sunat înapoi.
Cu ce vă pot ajuta ?
E vorba de fiica dvs, Scottie.
I-a spus nişte lucruri îngrozitoare fiicei mele, Lani,
şi aș vrea să înceteze.
Ultima oară i-a spus:
știm că, în timpul verii, ți-a crescut păr pubian.
Nu-i vina fiicei mele că e mai dezvoltată pentru vârsta ei.
- Vi se pare frumos ? - Nu prea pare stilul ei.
De obicei, e foarte drăguță.
Poate ați aflat că mama ei nu se simte bine.
E modul ei de a înfrunta situația.
Îmi pare rău pentru situația dvs familială, dle King,
însă fiica mea s-a întors de la școală plângând.
- Înțeleg, și-mi pare rău. - Lui Scottie ar trebui să-i pară rău.
Vreau să vină să-și ceară scuze și să nu-mi mai supere fiica niciodată.
Dacă nu-și cere scuze, apelez la director.
N-aveți cum să scăpați.
Dați-mi adresa.
- Vă mulțumesc că ați venit. - Bună ziua.
Am uitat să menționez că Scottie n-a vrut să fie partenera lui Lani
la cariera de piatră, deoarece nu dorea
să cadă în craterul din fundul fiicei mele.
N-are nicio logică.
Scottie, ai ceva să-i spui lui Lani ?
Îmi pare rău.
Nu-i nimic.
Grozav. Mi-a făcut plăcere să vă cunosc pe amândouă.
Să vii pe la noi, Lani, să înoți, să faci o drumeție sau altceva.
Nu cred că-i pare rău deloc.
Va continua să facă la fel. Este evident.
Ba nu. Uite ce e, Scottie. Vei înceta, nu ?
și îți pare foarte rău, nu ?
- Domnule King ? - Da ?
Succes cu vânzarea !
Se spune că decizia dvs. va avea un mare impact în lumea imobiliarelor din Hawai.
Fără a mai menționa peisajul din Kuai. Sute de milioane de dolari, nu ?
Da, e o decizie importantă.
Familia soțului meu e din Kuai.
Născut și crescut în Hanapepe.
Ei speră că nu veți vinde.
Nu mai spune.
Va genera mult trafic.
Ca și cum coma lui Liz n-ar fi fost deja prea mult,
tot afurisitul de stat e cu ochii pe decizia mea
în privința cumpărătorului a 25.000 de acri,
teren extravilan din Kuai,
pe care familia mea îl deține din anul 1816.
Mulți dintre verișorii mei sunt faliți,
iar vânzarea terenului ne-ar face pe toți foarte, foarte bogați.
Familia mea se va reuni peste 6 zile, pentru a aproba un cumpărător.
De la moartea tatălui meu, eu sunt mandatarul.
Asta înseamnă că toți așii sunt la mine.
Stră-stră-străbunica mea, era Prințesa Margaret Ke’alohilani,
una dintre ultimii descendenți direcți ai Regelui Kamehameha.
Inițial trebuia să se mărite cu vărul ei,
dar s-a îndrăgostit de Edward King, bancherul ei haole.
Părinții lui fuseseră misionari.
Între afacerile lui cu terenuri și imensa ei moștenire,
toate generațiile de descendenți, noi toți,
am privit cum trecutul ne așează-n brațe milioane prin leasing-uri și vânzări.
Acum, o anumită lege contra perpetuării ne forțează să dizolvăm fondul.
Ne vindem ultima parcelă imensă de teren hawaian virgin.
Spre deosebire de majoritatea verișorilor mei,
eu nu mi-am risipit partea din banii primiți.
La fel ca tata, înaintea mea,
trăiesc doar din veniturile profesării avocaturii.
Nu vreau ca fiica mea să devină răzgâiată și cu aere de superioritate.
Lizzy mereu mă acuză de zgârcenie, însă sunt de acord cu tata.
Dă-le copiilor suficienți bani pentru a face ceva,
dar nu cât să nu facă nimic.
Matt, au venit verișorii tăi.
Nu numai că sunt singurul mandatar,
dar m-am specializat în dreptul tranzacțiilor imobiliare.
Câțiva dintre verișorii cei mai implicați
se întâlneau frecvent cu mine pentru a analiza sumele licitate.
Verișorul Hal, verișoara Milo, verișorul Stan, verișorul Six,
verișorul Wink, verișoara Connie și verișorul Dave.
Amândoi se împotrivesc complet vânzării.
Mă bucur să vă văd.
Nu vă lăsați păcăliți de aparențe.
În Hawai, unii dintre cei mai puternici oameni
arată ca niște cerșetori.
Bine. Unde rămăsesem ?
Propunerile sunt aproximativ aceleași. Hoteluri, centre comerciale,
apartamente și terenuri de golf.
Un grup din Chicago oferă jumătate de miliard de dolari,
însă noi înclinăm spre cineva care a licitat o sumă mai mică: Don Holitzer.
E chiar din Kuai și a făcut o avere în Silicon Valley.
Verișorul Hugh ne împinge în acea direcție, în fond... de ce nu ?
Banii vor proveni și vor rămâne în Hawai.
Elisabeth își va reveni. știu asta.
Încă nu i-a sosit ceasul.
Se va trezi, iar Scottie și Alexandra își vor recupera mama.
Vom discuta despre nunțile lor.
știu că pot îndrepta lucrurile.
Vând terenul, renunț la avocatură și îi cumpăr tot ce-și dorește.
Un iaht, o casă în Franța...
Vom face o călătorie în jurul lumii. Doar noi doi.
Ne vom apropia din nou. Ca pe vremuri.
Aș fi vrut să am vești mai bune, Matthew.
Dr. Khun, dr. Mueller și cu mine considerăm că starea ei...
... se deteriorează.
Nu are mișcare oculară, pupilele nu-i răspund,
și, până acum, nu are activitate neuronală.
Aparatele o vor ține în viață,
însă calitatea vieții ei va fi extrem de redusă.
Cam cum este acum.
Nu va mai fi la fel ca înainte.
Matt, niciodată... Acum suntem siguri de asta.
N-am cuvinte să-mi exprim regretul că trebuie să-ți spun asta.
Le ai pe fiicele tale.
Noi nu mai avem ce face.
Dacă o deconectăm de la aparate...
Nu există „dacă”, ci „când”. Am o obligație legală. știi asta.
- Cât va mai trăi ? - E dificil de spus.
Ar putea dura zile, săptămâni...
Pentru planuri trebuie luată în calcul cea mai scurtă perioadă de timp.
Trebuie să fac formalitățile pentru donarea organelor.
Matt,
Elisabeth are mulți prieteni.
O viață complexă.
Dacă vrei să anunți lumea să-și ia rămas bun,
protocolul tipic, în asemenea situații,
începe acum.
Pe măsură ce ultimele zile se vor apropia,
se vor simți mai pregătiți.
Pe cât de pregătiți pot fi pentru așa ceva.
Îmi pare foarte rău, Matt.
- Bună ! - Bună ! Ia uite-l !
- Cum merge ? - Ce se întâmplă ?
Arată puțin cam palidă, zăcând aici.
Unii ar fi declarat-o moartă,
dacă nu era cineva s-o ajute cu puțin ruj și fard.
știu că se va supăra foc pe mine.
Sigur, Kai n-a scăpat de ultimele bârfe.
Nu vreau ca mai târziu s-o iau de la zero.
Matt, ne-am oprit pe la voi și am pus niște mâncare în frigider,
s-o băgați doar la cuptor.
Mersi.
Deci, ce se mai întâmplă în ultima vreme ? Ceva noutăți ?
Cam la fel, îi monitorizează rinichii și organele vitale,
și se speră la mai bine.
- Mâncarea de aici e atât de bună ! - Da, fac treabă bună.
De ce se numește „jeleu de pește” ?
Nu e nici jeleu și nici pește.
Habar n-am.
Pui întrebări istețe, Scottie. Devii prea isteață pentru mine.
Am s-o întreb pe mama, când se trezește, dacă știe.
Crezi că va ține minte ce știa ?
Nu știu.
Mă întorc imediat.
- Bună, Matt. Bună, Scottie. - Troy.
Așadar, care-i treaba ?
- Adică, ce face Elizabeth ? - La fel.
Am vizitat-o săptămâna trecută și...
mi s-a părut că arăta destul de bine.
Atunci de ce ai întrebat ?
Nu știu... Cred că voiam să aflu ultimele noutăți...
M-am rugat pentru ea zilnic. Cât am putut, vorbesc serios.
Voiam să spun că, atunci când eram acolo,
am vorbit cu ea, și-a mișcat mâna, și...
- Mi s-a părut un semn încurajator. - Ajunge !
Chiar cred că m-a auzit.
Uite ce e, Troy, fără supărare, du-te la prietenii tăi și las-o în pace.
ți-am spus de o sută de ori, Matt. În ziua aceea, apa era foarte agitată.
Ce i s-a întâmplat ei putea să mi se întâmple mie.
Oceanul a fost violent în acea zi. Întreabă pe oricine.
Nu trebuia să conduci tu, ci ea.
Așa a vrut ea. Mi-a spus să depășesc celelalte bărci, înainte de întoarcere.
Cu toată atitudinea asta a ta, împotriva mea, eu...
mă simt îngrozitor. În plus, aproape că m-am înecat când ne-am răsturnat.
Scottie ! Hei, Scottie !
Ascultă...
- Nu-i da atenție. Tipul ăla e drogat. - Îl urăsc.
știu. Hei...
Hai să facem ceva nebunesc.
Hai să mergem la aeroport, să mergem în Big Island
și să-i facem o surpriză surorii tale.
Ce spui ?
- În clipa asta ? - Da, va fi amuzant.
Nu se așteaptă să venim, și-o putem lua cu noi acasă.
Ar trebui să fie cu noi. Nu crezi ? Nu ți-e dor de ea ?
Ba da, nu sunt în timpul școlii și nici ea.
Bine, să mergem. Haide.
Hei, Troy !
Cumva, mi se pare normal, să-mi caut o fiică pe altă insulă.
O familie seamănă cu un arhipelag...
toate fac parte dintr-un întreg, dar totuși separate și solitare...
dar întotdeauna în derivă și întotdeauna izolate.
Ai greșit ușa.
Du-te înapoi la culcare, Yuki. E în regulă.
Trezește-o, te rog, pe colega ta de cameră.
- Alex nu-i aici. - Unde e ?
- Cred că e pe afară, pe undeva. - Unde afară ?
- Fetelor, ce căutați aici ? - Fugi !
- La dracu' ! - Bună, Alex. Sunt eu, Scottie.
Plătesc 35.000 $ pe an, să nu se întâmple așa ceva.
Alex !
Tată ?
- Afurisitu' de taică-meu e aici ! - Ai grijă cum vorbești !
Ai un comportament inacceptabil !
Care-i treaba, tată ? Ce se întâmplă ?
Trebuie să vii acasă, s-o vezi pe mama ta.
S-o ia naiba pe mama !
Serios, ce ți-am spus eu despre limbaj ?
Ai putea fi exmatriculată pentru toate astea !
Ce le face pe femeile din viața mea să se autodistrugă ?
Elizabeth cu motoarele ei și bărcile de viteză, și alcoolismul.
Alexandra cu drogurile și bărbații mai în vârstă, și Scottie...
Ce șanse ar avea doar cu mine, mama ei fiind în starea în care e ?
Du-te la culcare.
În regulă... poftim.
Nu-mi plac ouăle.
De ce nu mi-ai spus înainte să le fac ?
Credeam că le faci pentru tine.
Bună dimineața !
Cum te simți ? Mahmură ?
De ce nu sunt surprins ? Parcă trebuia să te aduni.
M-am adunat. Doar băusem.
Mă simțeam chiar foarte bine, dar nimeni n-a observat.
Am note mai bune. Era un joc tâmpit, de care nu v-a păsat să-l înțelegeți.
Mai ții minte cum se numește ?
La asta mă gândeam și eu.
și ce ? Ce dacă m-am îmbătat în noaptea când te-ai gândit să apari ?
și de ce naiba ?
Hei, ai grijă cum vorbești în preajma lui Scottie.
Nu-mi pasă.
În fine... să mâncăm.
Mă bucur să te văd. Bine-ai venit acasă !
Vrei să mănânci ouă ?
- Nu-mi vine să cred ! - Ce ?
Dumnezeule !
- Alex... - Ce-a spus ?
Putem să vorbim puțin ?
Piscina e foarte murdară.
Stai, ce zici ?
Chiar trebuie să vorbim.
Doamne, nu-mi vine să cred...
Trebuie să închid.
Bine, ne vedem mai târziu.
- Când vine îngrijitorul ? - Vine...
- Nu știu când vine. - Minunat.
- Syd o să vină pe-aici. - Cine-i Syd ?
Un prieten bun din Punahou. Am fost colegi de școală.
Bine.
Vrea să vină pentru mine, cu tot rahatul ăsta care se întâmplă.
- Îi cunosc pe părinții lui ? - Nu.
- Ar putea sta aici, e-n regulă ? - Tată, uite aici.
Ce naiba ? Dă-ți jos chiloții mei, ciudato.
Nu, nu. Du-te înăuntru și ia-ți costumul tău de baie.
- De ce ? - Acum !
Te descurci foarte bine.
De asta te-am adus aici.
Trebuie să mă ajuți. Eu nu știu ce să-i fac.
Ai putea sta mai mult cu ea. Să nu mai fii atât de mototol.
Pleacă din oraș. Du-te în tabără la Kaua.
Așa făcea mama cu mine, când o luam razna.
Ascultă... Ascultă-mă...
- Maică-ta nu se simte bine. - Evident.
Nu...
Tocmai m-au anunțat că nu-și va reveni.
Acum sunt siguri.
Doctorii vor înceta să mai aibă grijă de ea.
Mama ta ar fi vrut așa. Avea...
A vrut ca noi să facem astfel.
Amândoi am vrut.
Înțelegi ce vreau să spun ?
Din cauza asta te-am luat de acolo.
Iubito, o lăsăm să se ducă.
De ce a trebuit să-mi spui, când eram în piscina aia afurisită ?
- Alex ! - Ce ?
Ce vrei ?
Abia ieri am aflat.
Trebuie să trecem împreună prin asta.
Tu, Scottie și eu...
Eu trebuie să merg să spun oamenilor ce se întâmplă.
Familiei și câtorva prieteni apropiați.
Uneori va trebui să vii cu mine. Alteori trebuie să ai grijă de Scottie.
Vrei să vin cu tine și să anunț că mama va muri ?
Care-i rostul ?
Să le dau vestea, să-i privesc cum plâng și se emoționează ?
știi cât de deprimant va fi ? Sună-i și gata.
Alex, nimeni nu vrea să facă treaba asta.
Dar trebuie să-i spunem bunicului, și lui Tutu, și câtorva prieteni.
Au dreptul să știe. Au dreptul să-și ia rămas bun.
Nu vreau să vorbesc cu nimeni despre mama.
Pentru orice v-ați fi certat de Crăciun, trebuie s-o lași baltă.
Maturizează-te. O iubești pe mama și ea pe tine.
- Nu pot s-o las baltă. - Trebuie.
Tu chiar nu știi despre ce e vorba ?
Tată...
... mama te înșela.
Din cauza asta ne-am certat.
Când am fost la ea de Crăciun, am surprins-o cu un tip.
Mi se făcea silă s-o văd în preajma ta.
M-am întors la școală, gândindu-mă că am terminat cu ea.
Urma să te sun și să-ți spun tot și...
și atunci s-a întâmplat accidentul și...
... cred că am așteptat să se trezească.
Nici măcar n-ai bănuit, nu-i așa ?
Am dreptate ?
și asta m-a enervat. Erai atât de ocupat.
Ai prins-o cu un tip ? Cum adică ?
Mă duceam cu Brandy la piscina Black Point,
când am văzut-o pe mama cu un cretin, intrând într-o casă.
A lui, bănuiesc.
- Un tip ? Putea fi oricine ? - Își ținea mâna pe fundul ei.
A fost dezgustător.
- și pe urmă ? - Nimic, au intrat în casă.
După câteva zile, i-am spus că știam ce face.
și... ?
La început s-a purtat de parcă nu știa despre ce e vorba.
De parcă aș fi fost a naibii de oarbă.
Apoi a fost super supărată, a țipat și a negat.
Atunci am decis că nu mai vreau să am nimic de-a face cu ea.
Cine e ?
Nu știu, un tip oarecare.
Cum arăta ?
Era brunet.
Ai grijă de sora ta.
Alo ? Kai ?
Mark ?
Sunt eu, Matt.
Hei !
- Alo ? - Da ?
Sunt eu... sunt Matt.
- Bună, Matt. - E un moment nepotrivit ?
Nu, ne certăm doar. Intră. Vrei o cafea, ceva de băut ?
Nu, mersi.
- Ne certăm pentru o prostie. - Nu-i o prostie.
Vrei să dăm o petrecere, să invităm lume și o vom face,
dar cine face toată treaba ? Eu.
Nu trebuie să faci nimic.
- Despre asta-i vorba. - Ba da, trebuie.
- Nu trebuie să-ți cumperi haine noi. - Ca să arăt îngrozitor ?
Nu trebuie să fie un coctail.
Îi invităm, stăm de povești și bem ce avem.
Vorbim mai târziu despre asta.
La naiba, Matt. E totul în regulă ?
- Ai ceva noutăți ? - De fapt, sunt. Vă spun imediat.
Cine e ?
Îl iubește ?
- Cine e ? - Matt...
Scuză-mă că te pun în postura asta, dar nu-s eu cel vinovat de asta, nu ?
Aș vrea să știu cine e tipul cu care se... vedea soția mea.
- Matt, ești supărat. - Ce spirit ascuțit de observație.
Cred că va trebui să vorbim mai târziu. Trebuie să te liniștești mai întâi.
E cumva Troy ? Retardatul naibii !
- Nu, este... - Mark, să nu... să-ți fie rușine.
- Ar trebui să fii prietenul ei. - Sunt și prietenul lui Matt, bine ?
Este o situație unică și dramatică. și eu aș vrea să știu.
Atunci n-o trăda când nici măcar nu e aici să se apere.
Matt... Poate nu vrei să auzi asta acum,
dar... nu este vina ei.
Căsnicia voastră nu era...
- Era singură. - O să-mi vorbești în clișee ?
Despre femei ? Niciodată nu e vina femeii.
Relația a continuat după accident ?
Eu am stat deoparte.
De câte ori aducea Kai vorba, eu plecam.
I-ai cântat în strună.
Ai adăugat puțină dramă în viața ta, fără niciun risc.
Pe cine crezi că protejezi, Kai ? N-are nevoie de protecția ta.
S-a terminat. Va muri.
- Nu spune asta. - E adevărat. Voiam să-ți spun ieri.
N-o să se mai trezească. Mă auzi ? Înțelegi ce-ți spun ?
Gata. Oprim aparatele. Ai rujat un cadavru.
Zău așa, Matt.
E puțin cam dur.
Îl iubește ?
Cum poți întreba de el, când ea va muri ? Cui îi pasă ?
Da, îl iubește sau l-a iubit sau... în fine. Era nebună după el.
Voia să...
voia să-ți ceară divorțul.
Tot nu mi-ați spus cine este.
Cred că nu mai contează.
Matt... Matt.
Brian Speer. Îl cheamă Brian Speer.
Cu doi de „e”.
Bună, tati.
- Tată, el este Sid. - Salut, Sid.
Care-i treaba, frate ?
Să nu-mi mai faci asta niciodată.
Pregătește-te. Mergem la bunici.
Scottie, mătușa Esther va avea grijă de tine.
Vine cu noi și Sid, bine ?
Sid, ceea ce se întâmplă acum este o problemă de familie, înțelegi ?
Sid nu va fi interesat să-i cunoască pe bunicii voștri.
Se va plictisi rău.
Tată... ți-am spus că va fi cu mine.
Voi fi mult mai civilizată dacă e cu mine.
Ce pot spune ?
Dispoziție de desfășurare a Asistenței medicale.
Instrucțiuni Asistență medicală
Parcă aș citi în coreeană.
Scott, îți spun eu despre ce este vorba.
Sporovăială.
Este o dispoziție în avans...
Practic, niște instrucțiuni despre procedura dorită...
La naiba, știu la ce se referă.
Nu ne vrea în preajmă, când își varsă laptele pe ea.
Zice că, dacă doctorii nu mai au ce să facă, să termine cu asta.
Elizabeth a avut bunul simț să pună asta pe hârtie.
Mereu a fost o fată grijulie.
O fată puternică.
Mai puternică decât fratele ei.
Barry se tot văicărește de viața lui.
Poate o fi homosexual, ce știu eu ?
- Nu prea cred. - Mai puternică ca tine, Matt.
A trăit mai mult într-un an decât tu în 10 ani,
stând într-un birou și adunând bani.
Banii pe care ai refuzat să-i folosești.
La ce-ți folosesc ?
Acum tu și familia ta vă primiți banii, pentru ce naiba ?
Poate dacă-i cumpărai fetiței mele propria ei barcă...
Sau vreun echipament ca lumea
sau o lăsai să meargă la cumpărături cum le place femeilor.
Poate nu s-ar fi dus să practice sporturi palpitante.
Dacă îi ofereai mai multă palpitație acasă.
și tu, Alexandra...
... s-o faci să treacă prin așa ceva, când încerca să-ți insufle bunul simț.
Rușine să-ți fie !
Să-ți fie rușine.
Ar trebui să încerci mai mult să fii ca ea.
A fost o fată bună.
O fată bună.
Bună, Alice. Sunt eu, Matt. Mă bucur să te văd.
- și eu mă bucur să te văd. - Bună, Tutu.
Ea este Alexandra.
Este nepoata ta. El este ginerele tău, Matt.
Sunt familia ta.
În afară de puștiul de acolo... Nu știu cine naiba e.
Cine ești ? Ce cauți aici ?
- Este prietenul meu. - Bună ziua.
Alice...
... mergem la Spitalul Queen, s-o vedem pe Elizabeth.
- Serios ? - Da.
Are nevoie de noi.
La fel ca atunci când era mică și ne-am dus la ea la spital.
Gândește-te ce i-ar plăcea să aibă în cameră,
și vom lua cu noi să-i punem lângă pat.
Mergem la regina Elizabeth ?
E minunat.
Trebuie să-mi pun o rochie frumoasă.
Vorbește serios ?
Gura, puștiule !
N-am mai întâlnit-o pe regină, până acum.
Îmi pare rău, omule.
Îmi venea să râd. E amuzant, adică...
Cred că știe că e amuzantă.
O să te pocnesc.
A fost ireal. Adică...
... cât de des se întâmplă ca un bătrân să sară și să-ți bage un pumn așa ?
M-a pocnit și pe mine de câteva ori. Ai grijă cum vorbești.
Lasă-mă să văd.
Să dea naiba.
Ați putea s-o luați mai ușor, când sunt eu prin preajmă ?
Să nu vă mai atingeți ?
Ușor, omule. Poate de asta te-a înșelat nevastă-ta.
Fiindcă ești așa pornit împotriva atingerilor.
Cretin mic. Ești pocnit deseori ?
Nu știu. Am fost lovit destul.
Prietenul tău e complet retardat. știi asta ?
Omule, frățiorul meu e retardat.
Nu folosi cuvântul ăsta în sens derizoriu.
Ce naiba ! N-am niciun frate retardat.
Sid, ești tâmpit.
Că tot veni vorba de retardați.
Nu v-ați dorit vreodată ca retardații sau bătrânii să se grăbească ?
Uneori, aștept să treacă strada, iar eu le spun, „haideți odată”.
Pe urmă îmi pare rău.
- Tată ? - Ce este ?
Nu uita că știu unde locuiește.
Vino în față.
Nu știi nimic altceva despre el ? Cu ce se ocupă sau dacă e însurat ?
Doar numele.
Brian Speer.
De ce nu i-ai întrebat pe Kai sau Mark ?
- Nu i-am întrebat. - De ce ?
N-am vrut să intru în detalii, atâta tot.
O să-l căutăm pe Google mai târziu.
- Aici e, oprește. Aici. - Acolo ?
- Aici ? - Da, uite.
Acolo ? Acolo e ?
Nu știu sigur dacă acolo locuiește, dar aici i-am văzut.
- Să sun la ușă ? - Nu...
Asta e o prostie. Seamănă cu o hărțuire sau ceva de genul ăsta.
Bine, am venit, am văzut. Destul. Hai să plecăm.
Nu e ca și cum l-am urmări.
Ce-ai fi făcut dacă l-ai fi văzut ? Vorbeai cu el, îl pocneai ?
Bănuiesc că voiam doar să-l văd.
- Tată, oprește, oprește ! - Ce este ?
Dă înapoi, dă înapoi !
- Ce e ? - Dă înapoi.
- Uite, uite ! - Ce anume ?
El este !
BRIAN SPEER
COASTA DE AUR IMOBILIARE
Acum știm și cum arată.
Bună, sunt Brian Speer, de la Gold Coat Realty.
Îmi pare rău că v-am ratat apelul.
Lăsați un mesaj cu numele, numărul și ora apelului
și vă voi contacta cât pot de curând.
Mahalo.
Bună, Brian. Mă numesc Herb Fitzmorris
și m-ar interesa casa voastră de pe strada Koloa,
cea cu gardul și poartă grozave.
Mă găsești la 645-2796. Mulțumesc.
Fetelor, lăsați-mă să intru singur pentru o clipă.
Ies imediat.
Aveai de gând să-mi ceri divorțul,
ca să fii cu un dobitoc pe nume Brian Speer ?
Îți bați joc de mine ?
Cine ești ?
Singurul lucru pe care-l știu sigur e că ești o mincinoasă nenorocită.
și ce ai de spus în apărarea ta ?
De ce nu faci o mică glumă ?
Spune-mi că am înțeles totul greșit. Spune-mi din nou,
că sunt prea deconectat de sentimente și că trebuie să merg la terapie.
Căsnicia nu presupune să faci viața partenerului tău mai ușoară ?
Mie mi-a fost mereu mai greu cu tine și încă faci să-mi fie greu.
Ești racordată la ventilatorul ăla și-mi distrugi viața.
Ești necruțătoare !
știi ceva, voiam să-ți cer divorțul într-o zi.
Fetița lui tăticu' !
Îți aduc fetele acum.
S-a întors Alex de la școală. Încearcă să te porți frumos, bine ?
Intrați.
Bună, mamă ! Uite cine a venit !
Zi ceva, Alex. Spune-i că te-ai îmbătat seara trecută.
- Spune-i că poate ești alcoolică. - Fetelor, fiți serioase.
Bună, mamă.
Îmi pare rău că am fost rea.
Îmi pare rău că ți-am risipit banii pe școli private scumpe.
Bani pe care i-ai fi putut folosi pe tratamente faciale, masaje
și echipamente sportive.
- Îmi pare rău pentru tot. - Bine...
Regret că n-am fost destul de bune pentru tine, mai ales tata.
- Termină, ai întrecut măsura ! - Sau ce ? O să mă pedepsești ?
O să mă trimiți la alt internat ? O să mă lași să mă calmez ?
La naiba !
ți-a dat una !
Scottie, du-te pe hol.
- Ea încalcă măsura ! - Du-te și caută-l pe Sid.
- Fumează. N-ar trebui să stau în fum... - Du-te acum, acum !
M-ai pălmuit cumva ?
N-ai niciun drept să vorbești așa cu maică-ta. O să moară în câteva zile !
- Astea-s ultimele tale cuvinte ? - Am tot dreptul să vorbesc așa cu ea !
Sunt supărată pe ea ! Cum poți fi atât de iertător ?
O să fiu nervos mai târziu. Să ne gândim la părțile bune acum.
și nu mai spune chestiile alea de față cu sora ta !
N-o face să pară rea în ochii lui Scottie.
Spune altceva.
Uite, mamă, știu că ne-am certat mult.
Am vrut mereu să fiu ca tine.
Sunt ca tine, sunt exact ca tine.
Ești ca ea. În părțile ei bune.
Poate și la părțile rele. Rămâne de văzut.
Tată, ea e Reina.
Reina, ea e sora mea și Sid, iar cea din pat e mama mea.
- Bună ziua la toți. - Bună.
Bună.
Deci, ea e mama ta ?
Se pare că-i adevărat.
- Să dau mâna cu ea ? - Dacă vrei.
Nu, mersi.
Reina, am înțeles că bunica ta nu se simte bine.
Da, e destul de rău.
A fost operată la stomac, apoi a făcut o infecție sau așa ceva.
E destul de scârbos.
Mersi că ai trecut pe aici, Reina.
Scottie, hai să-ți dau niște bani, să să mergeți să vă luați o înghețată.
Prea mulți carbohidrați.
Prea mulți carbohidrați ?
Poți merge la cantină să-ți iei niște salată.
Nu-i nimic, am terminat. Până la urmă n-ai fost o mincinoasă.
Nu vrei să stai cu mine ?
Nu, ar trebui să plec. Ne vedem la club. Sper ca mama ta să se facă mai bine.
La revedere tuturor !
Scottie, ce a vrut să zică prin: „Până la urmă n-ai fost o mincinoasă” ?
- Despre ce credea că minți ? - N-a crezut că mama doarme.
și trebuia să-i dovedești pizdei ăleia că mama-i în comă ?
Ce naiba e-n capul tău ? Pastile de prostie ?
Taci din gură, curvă orfană !
Ușor, pitico !
Unde ai învățat să vorbești așa ?
APEL: COASTA DE AUR - IMOBILIARE
- Nu, nu. - Alo ?
Nu, n-ați greșit numărul.
Nu, eu sunt Sharon, asistenta lui. Cu ce vă pot ajuta.
Cine e ?
Da.
Bine. Deci, ori una ori cealaltă. Bine, îi spun. Mahalo !
Era Bonnie Tanaka, agent imobiliar.
A zis că dl Speer va fi în Kauai săptămâna viitoare,
dar ți-ar arăta cu plăcere casa sau poți trece duminică pe acolo.
Bună ziua, dle King.
Bună, Buzz.
Îmi pare rău pentru dna King, sper să-și revină cât de curând.
Mersi.
E nasol.
știu.
Cu toții ați pus întrebări despre Elizabeth și v-am dat răspunsuri vagi.
Dar v-am chemat astăzi ca să vă spun că...
din păcate, coma ei e permanentă.
Nu va supraviețui.
Așa că, săptămâna asta,
mâine, de fapt,
conform dorințelor ei, o vom deconecta de la aparatele ce-o țin în viață.
Cu toții o știți pe Elizabeth, făcea totul de una singură.
Am vrut să vă spun personal,
pentru că ne sunteți prieteni dragi, cei mai buni prieteni.
Fetele și cu mine apreciem tot ce ați făcut pentru noi în aceste săptămâni.
Că ați adus mâncare și că ați sunat...
Putem merge s-o vedem ?
Da, pentru numele lui Dumnezeu, da ! Ăsta-i tot scopul.
Mergeți s-o vedeți cât mai curând posibil.
Asta vreau să vă spun. Tuturor.
Ar trebui să fie acum, nu după...
Toți cei care o iubesc pe Elizabeth merită o șansă să-și ia rămas bun.
ți-ai pierdut mințile.
Adică, cum ? Să-i spui tocmai lui să vină pentru a-și lua rămas bun ?
O să fiu plecat cam o zi.
Plec de dimineață și mă întorc mâine seară.
Dacă durează încă o zi, fie, îi dau maxim două zile,
dacă nu-l găsesc, măcar am încercat.
Las-o baltă, tată.
Ai lucruri mai importante de făcut decât confruntarea
cu rahatul de Brian Speer.
Tu înregistrezi discuția asta ?
Fac un rezumat la o depoziție.
- Cum poți lucra în astfel de moment ? - Tu cum de poți merge la un film ?
Merg ca s-o scot pe Scottie din casă.
Chiar vrei să-l chemi s-o vadă pe mama ?
Crea că ea ar vrea ca el să știe.
Sună-l la birou și spune-i că e o urgență.
La telefon, poate scăpa.
În persoană, n-are unde să plece. Vreau să-i văd fața.
Vreau să merg și eu.
Nu, tu o să rămâi aici cu Scottie.
Dă-o naibii cu chestia asta și hai să plecăm cu toții !
Hei, Matt King !
- Bună, Ralph ! - Bună.
Vere !
Mă bucur să te văd.
Copii, vi-l mai amintiți pe vărul Ralph.
- Da, bună. - Bună.
- Mă bucur să te văd. - Ce faceți aici ?
- Am venit pentru câteva zile. - Eu vin din Kaho'olawe.
- Da ? - Am o mică afacere acolo.
Ai venit să vorbești cu câțiva veri ?
Să fii sigur că sunt mulțumiți de alegerea ta ?
Să-i aduci un omagiu vărului Hugh ?
Nu, nicidecum, am venit ca să scot copiii din oraș.
Dar e vorba de Holitzer, nu ? Cu toții știm că-i Holitzer.
Vărul Hugh îl vrea, se cunosc de mult. Dar am o presimțire rea despre ei.
Trebuie să discutăm scoaterea profitului maxim.
O facem o dată-n viață.
Da, eu chiar vreau să lucrez cu voi, Ralph.
O să fiu de acord cu orice decide majoritatea după vot.
Să terminăm odată cu asta.
- Bine. - În regulă.
Ce mai face Elizabeth, se va face bine ?
E la fel.
E o femeie puternică, se va face bine, nu ?
Da.
- Unde mergeți, în Hanalei ? - Princeville.
Hai, vă duc eu cu mașina.
- Da ? - Da.
- Haideți, copii. - Unde mergem ?
Vărul Ralph ne duce cu mașina.
- Ralph ? - Da.
Ia-o pe aici, hai să vedem terenul.
Să aruncăm o ultimă privire, nu ?
- Ai timp ? - Am tot timpul din lume.
Aici cred că va fi terenul de golf.
Vor să-l facă să concureze cu Pebble Beach.
Să vină băieții cu bani.
Scottie ! E bine.
Vă bateți joc de mine ? Dețineți tot terenul ăsta ?
Nu personal, aparține unui trust.
Pentru câteva zile, este încă al nostru.
O stațiune mare în punctul acela,
acolo o zonă comercială și case până acolo.
O parte din mine e de acord cu verii care nu vor să vândă.
- O să facă scandal la întâlnire. - Trebuie să vindem.
Trustul se va dizolva în șapte ani, dacă nu vindem va deveni o epavă.
E păcat.
Pe de altă parte, doar stă acolo, nu-l folosește nimeni.
Așa o să se bucure toată lumea de el.
Uitați-vă bine, fetelor.
Asta face parte din moștenirea stră-stră-străbunicii voastre.
De pe vremea lui Kamehameha I.
Acolo jos făceam camping cu mama.
Cu toții am făcut, în toate viețile noastre.
Multe amintiri.
Toate își au vremea lor.
Dar eu ? și eu vreau să campez.
Apropo, trebuie să mă întâlnesc cu un prieten de-al meu.
Cred că e cazat aici. Îl cheamă Brian Speer.
S-P-E-E-R.
Îmi pare rău, dle King, nu apare nimeni cu acest nume.
Bine, mersi.
Scottie !
- Ce-ai în costumul de baie ? - Sânii de plajă.
Scoate-l de acolo, chiar acum ! Doamne, Alex !
De ce ai lăsat-o să facă asta ? și tu, Sid !
Nu știu, dă-l jos, proasto.
Da, Scottie, sânii mari te fac să arăți grăsuță.
Vreo șansă ?
Hotelurile sunt o pistă moartă, dar am încercat să-l sun la birou.
Cu certitudine a închiriat o casă în Hanalei.
Probabil una din colibele din jurul golfului.
Cred că ar trebui să facem o plimbare.
Da, să mergem.
Scottie !
Putem înota cu rechinii ?
Am citit într-o revistă de la hotel cum te băga sub apă într-o cușcă,
aruncă mâncare de rechini împrejur și rechinii înoată aproape de tine.
Putem face asta ?
Scottie, noi n-am venit aici ca să face chestii de genul acela.
Atunci, pentru ce suntem aici ?
Cum ai cunoscut-o pe mama ?
Eram cu un amic de la facultatea de drept, care locuia pe continent.
Tocmai intram într-un local, iar mama voastră ieșea.
S-a uitat la mine și a spus:
„Crezi că o să ningă astăzi ?”
ți s-a părut drăguță ?
M-a dat pe spate.
Îmi plac poveștile ei. Ca cea în care s-a îmbrăcat la nuntă... Dumnezeule...
Sunt multe asemenea povești.
și atunci când a lovit un porc sălbatic cu un pantof.
Mama voastră a fost urmărită odată de un rechin.
Ce ? Când a fost asta ?
Eram cu Mark și cu Kai, iar mama voastră ieșise la surf.
- Să urmărim unul din astea. - Nu, nu ne uităm la filme porno.
- Dă-mi-o ! - Nu...
Tatăl lui Reina se uită la filme porno.
Reina le spune filme pentru masturbare.
Le urmărește când nu-s păriniții ei acasă.
Odată a invitat și băieți să vadă dacă le crește acolo jos...
Unuia i-a crescut...
Reina pare o tipă super.
Tu ai fost acolo ? Ai urmărit unul din filmele alea ?
Nu.
Hei, Scottie. Reina e o nenorocită și trebuie să stai departe de ea !
Va ajunge o drogată și va fi folosită de tipi cretini.
Este o cretină.
- Spune-o. - Este o cretină.
- Bine, în regulă. - Cretină, cretină, cretină !
- Încetează. - Cretină, cretină !
Nu înțeleg. Nu știu ce să fac.
Lucrurile astea pe care le face... ce se petrece în capul ei ?
Tu n-ai fost așa.
O să-i treacă.
Nu sunt sigur. Uite cum vorbiți în fața mea.
Parcă nu-mi respectați autoritatea.
Hei.
Salut.
Ai venit să mă verifici sau ceva de genul ăsta ?
Am probleme cu somnul în ultima vreme.
E de înțeles.
Sunt îngrijorat în privința fiicelor mele.
Cred că este ceva în neregulă cu ele.
și eu făceam multe prostii când eram mic.
Încă fac.
Va fi mai rău după ce moare soția ta.
Ce părere are Alex despre ce se petrece ?
Ce spune ?
Nu spune.
Cum adică ? Credeam că vorbește tot timpul cu tine.
Nu vorbim despre problemele noastre.
Facem față problemelor vorbind despre alte lucruri și distrându-ne.
Ce-ai face în locul meu ?
Cum te-ai descurca cu fiicele mele ?
Cum te-ai descurca cu tipul ăsta pe care încercăm să-l găsim ?
ți-am spus, omule. I-aș pune boașele pe o comodă și le-aș lovi cu o bâtă.
Cu fiicele, nu știu...
Le-aș schimba pe fii, cred.
și probabil aș avea ceva probleme ca tine...
Nu-s atât de rău.
Sunt inteligent.
Ești la 150 de kilometri de noțiunea de „inteligent”.
Fără supărare.
Te înșeli, dle avocat.
Sunt inteligent, curat.
Cânt decent la chitară.
Sunt un bun bucătar. Gătesc mereu.
Sunt vicepreședintele clubului de șah Punahou.
și am întotdeauna „iarbă”.
Mama ta, probabil, este foarte mândră.
Este posibil.
Adică, a fost cam ocupată în ultima vreme.
Da ? Cu ce se ocupă mama ta ?
Este asistentă la o clinică veterinară.
Dar în cea mai mare parte a timpului,
are grijă de casă, după ce a murit tatăl meu.
Tatăl meu a murit acum câteva luni.
Pe 24 noiembrie.
Un șofer beat.
De fapt, ambii șoferi erau beți.
Da.
Noapte bună, Sid.
Noapte bună, șefu'.
Ne vedem dimineață.
Rămâneți în zonă. Cu tine vorbesc, Skylar !
și tu, Colt.
Ai grijă de sora ta, vin imediat.
Se pare că aveți mult de furcă cu cei doi.
- Da. - Da.
Probabil că vă țin foarte ocupată.
Sunt agitați, dar sunt la o vârstă amuzantă.
- Ce vârstă au ? - Opt și zece ani.
Eu am două fete.
Zece și 17 ani.
Chestia cu agitația... nu se schimbă niciodată.
Locuiți aici ?
- În O’ahu. - La fel și noi.
M-am gândit să le scot pe fete din oraș pentru câteva zile.
Mama lor e în spital. Așa că, m-am gândit să aibă o pauză.
Nu...
Ce are, dacă deranjează întrebarea mea ?
A fost implicată într-un accident nautic,
s-a lovit la cap puțin mai tare.
O barcă ? O barcă cu motor ?
O barcă cu motor.
Mult noroc. Îi doresc sănătate.
Nu te duce atât de departe, Skylar !
Locuiți într-una din cabanele din zonă ?
Da. Soțul meu a venit aici să muncească,
așa că ne-am gândit să facem și o vacanță.
Îl cunoaștem pe proprietar.
- Hugh King. - Așa este.
Da, este vărul meu.
Atunci, probabil îl cunoașteți pe soțul meu. Brian Speer ?
Nu, nu pot spune că-l cunosc.
Am presupus. Este...
Tată ? M-a mușcat ceva.
Mi-a făcut plăcere să discutăm.
și mie. Aveți grijă !
Uite-l pe vărul Hugh.
Ocupă masa aia și comandă-mi ceva.
- Ce vrei ? - Orice.
- Salut, Hugh. - Salut, Mattie, băiete.
Ce cauți aici ? Nu mă așteptam să te văd până la întâlnire.
Da, doar le scot pe fete câteva zile afară din spitalul ăla.
- Ele sunt... - Scottie și Alex.
Sunt mari acum.
Da. Aveam nevoie de o schimbare de decor.
Da. Prin ce ai trecut tu e ceva dificil.
- Da. - Elizabeth...
Hei... o fată dură, îți spun asta.
O luptătoare. O să supraviețuiască.
Bei ceva ?
Da, orice bei și tu.
- Julia ! - Hei.
Un cocktail Old Fashioned pentru vărul meu.
- În regulă. - Mersi.
- Mă bucur să te văd, Matt. - și eu pe tine.
Altfel, cum o mai duci ?
Așa și așa.
Între afacere și spital, știi, încerc să țin capul deasupra apei.
Ascultă, am văzut că ai pe cineva care stă în cabană.
Mattie, dacă știam că veniți, aș fi putut să-i mut...
Nu, nu-i vorba de asta.
Îmi puneam întrebări în legătură cu tipul căruia i-ai închiriat-o.
Parcă, se numește Brian Speer.
Da. Un nemernic hotărât.
Este rudă cu Lou...
Nu, așteaptă...
Lou are o soră, iar soțul ei... Cumnatul lui Lou e văr cu tipul ăla.
Cine e Lou ?
Nu, nu... Stai. Te referi la cabana din port sau la cea de pe drum ?
La cea din port. Tipul cu soție și doi băieți.
Da, exact. Da, un nemernic hotărât.
Oricum, ideea e că tipul, cu care facem afaceri, e cumnatul acelui tip.
Îi convine.
Cum adică „tipul cu care facem afaceri” ?
Tu cine crezi ? Don. Cine altcineva ? Holitzer.
- Holitzer ? - Asta spun. El.
Este cumnatul lui Don din cabana aia.
Brian Speer ?
Nu-l cunoști ? Credeam că-l cunoști.
E agent imobiliar la tine în zonă.
Așa că, dacă îi vindem lui Don...
O să o facem, nu ? Asta vrei și tu.
Don e un tip grozav. O să ne ajute.
Atunci când Don o să construiască
și o să vândă, și o să închirieze, și tot restul...
îl lasă pe cumnatul lui în cabană ca să se ocupe de afaceri.
Oricum, multe din ele. Mare lovitură pentru tipul ăla.
În după-amiaza asta, suntem foarte norocoși
să-l avem alături de noi pe nepotul meu, Keola.
Hugh, cum este tipul ?
Cine ?
Brian Speer. Ce altceva mai știi despre el ?
Păi, nu prea multe.
E norocos. Nenorocitul o să câștige o grămadă de bani din comisioane.
Doar dacă îi acceptăm oferta.
Cu toții îl vrem pe Don. și tu îl vrei, Mattie, ai spus asta.
Bine, înțeleg. Ai dreptate.
- Hugh, mi-a părut bine să te văd. - Da, și mie.
- Ne vedem la întâlnire. - O să fiu acolo.
Localul ăsta este grozav !
Absolut.
ți-am comandat mahi.
Grozav.
Ia ghici... Femeia de pe plajă...
... era soția lui.
- A cui soție ? - A lui Brian Speer.
Ce ?
- Tipa aia sexi cu pălărie ? - Da.
- Sigur ? - Da.
Deci, e însurat.
- De ce nu i-ai spus nimic ? - Cu el vreau să vorbesc, nu cu ea.
Dar știu unde este cabana.
știi ? Să mergem chiar acum. Să-i batem la ușă.
Asta spun.
Nu fă asta. Nu fi încântată. Nu-i amuzant.
- Pentru asta am venit aici. - Sigur.
Tu vorbești cu soția lui, în timp ce eu vorbesc cu el.
Găsește o modalitate să-i distragi atenția lui Scottie și copiilor lor.
S-a făcut. Sid, vino aici.
- Fii dur cu ei, șefu'. - Haide, Sid.
Bine...
Îmi pare rău că te-am implicat în asta.
Ar fi trebuit s-o fac singur. Sunt foarte egoist.
Eu sunt cea care te-a implicat în asta.
Sunt cea care știa.
Nu fi fricos.
Bună.
Sunt tipul de astăzi de pe plajă.
- Bună. - Bună. Da...
știi, sunt un mare idiot.
Tocmai mi-am dat seama că îți cunosc soțul.
Fiica mea și cu mine ne întorceam de la cină spre hotel
și ne-am gândit să trecem pe aici să vă salutăm.
- Grozav. Veniți aici sus. - Da.
Eu sunt Matt King, iar ea este Alexandra.
- Eu sunt Julie Speer. - Bună.
Da, mi s-a părut mie că tu ești. Ai apărut des în ziare în ultima vreme.
M-am gândit că-l cunoști pe Brian. Este implicat și el în asta.
Da, știu. Super implicat.
Da, poate l-am cunoscut în treacăt. Nu știu.
Așadar, bănuiesc că vă hotărâți în curând,
în următoarele două zile, nu-i așa ?
Te întâlnești cu familia ?
Îmi pare rău, probabil este un conflict de interese sau ceva asemănător.
Nu, nu, e-n regulă. Ai dreptate.
Se va termina totul peste două zile.
- Vreți niște lasagna ? - Nu, mersi, tocmai am mâncat.
- Atunci ceva de băut. - Sigur.
- Vin roșu și ceai ? - Perfect.
- Da. - Salut.
- Hei. - Hei.
Salut, eu sunt Brian.
Brian, este posibil să ne mai fi întâlnit.
Matt King. Soția mea e Elizabeth King. Cred că ai cunoscut-o și pe ea.
Ea e fiica noastră, Alexandra.
Tocmai mă duceam să le aduc ceva de băut.
Bine. Bine, bine.
- Ai nevoie de ajutor ? - Nu, nu, mă descurc.
Elizabeth este pe moarte.
Stai... Du-te-n mă-ta !
și... este pe moarte.
Am decuplat-o de la aparate în dimineața asta.
Va muri în câteva zile.
El este ?
- Ce o fi văzut la el ? - Mă depășește.
Ei bine, vorbește foarte articulat.
Regret. Nu credeam că se va ajunge la asta.
Îți pare rău că mama mea o să moară ?
Îți pare rău că ai regulat-o ?
Îți pare rău că ai regulat-o înșelându-l pe tata ?
Îmi pare rău pentru toate astea.
Uite, amice, nu sunt aici să-ți distrug viața.
Vreau doar să-ți dau o șansă să te duci la spital.
Nu știu cât ai de gând să rămâi aici,
dar sunt sigur că poți găsi o scuză să pleci.
Cu siguranță te pricepi la asta.
Poți fi singur cu ea, luându-ți rămas bun sau ce vrei tu să faci.
Ai auzit ce spun ?
Bine, uite, nu puteți fi aici. Înțelegi asta ?
Poftim.
Mulțumesc.
Toată lumea e foarte serioasă.
Cel puțin spuneți-mi că nu vorbiți despre afaceri.
Nu, vorbim despre dragoste.
Asta este drăguț.
Brian, cheamă-i pe băieți. Cina e gata.
Sunt în regulă. Mai lasă-i să se joace.
Ați închiriat o cabană grozavă.
Da. Un loc grozav în Hanalei.
Când eram mic, veneam aici,
înainte ca asta să fie proprietate de închiriat în vacanță.
Alex, unchiul tău, Warren, și mătușa ta, Lillian, au construit-o în anii '20.
- N-am mai intrat în ea de ani de zile. - Intrați, vă facem un tur al casei.
Brian, poate îl conduci pe tata pe calea amintirilor,
iar eu și Julie discutăm aici.
Da, mi-ar plăcea asta, dacă nu vă deranjează.
Doar o privire rapidă.
Da...
Da. Doar nu locuim aici statornic, dar bine.
Da...
Vrei să-mi ții asta ?
Să mergem.
Asta e.
Cum v-ați cunoscut ? Sunt curios.
- Nu pot să fac asta. - Nici eu.
Cum v-ați cunoscut ?
Parcă spuneai că ai venit doar ca să mă anunți.
M-am răzgândit. Oricum nu-i pot cere ei să-mi spună detaliile, nu-i așa ?
Cum v-ați cunoscut ?
- La o petrecere. - Ce petrecere ?
La petrecerea de Super Bowl.
La familia Mitchell.
Ajută asta ? Te simți mai bine ?
Îți fac un serviciu, amice.
Pot ieși afară chiar acum să-ți distrug viața.
Așa că ar fi mai bine să-ți îmbunătățești atitudinea.
Apoi ce s-a întâmplat ?
Cum ai avut tupeul s-o inviți în oraș ?
Era vroba de vreo afacere ? Ți s-a părut că era pentru tine ?
Nu. Nu-i ceea ce crezi.
Pur și simplu s-a întâmplat.
- Nimic nu se întâmplă pur și simplu. - Totul se întâmplă pur și simplu.
Avea de gând să mă părăsească ?
Asta ar fi făcut. Dar eu nu voiam, nu s-ar fi întâmplat așa ceva.
O iubesc pe Julie.
Te rog nu-i spune.
Te rog.
Nu știu de ce am făcut-o, dar îmi pare foarte rău.
A spus că te iubește ?
Tu o iubești ?
Nu o iubești.
Nu o iubești. Te foloseai doar de ea ca să ajungi la mine.
ți-am spus. Nu încercam să ajung la tine.
A fost o aventură, o atracție. Sex.
S-a lăsat dusă de val, și eu la fel.
Cel puțin n-am spus „nu” când ar fi trebuit.
Îmi iubesc familia.
Cred că s-a rezolvat totul.
Ea are buzele pecetluite,
iar tu nu va trebui să o părăsești.
Este incorect.
Aveam... am foarte mult respect pentru ea.
Este o femeie uimitoare.
Mai am o întrebare pentru tine.
Da ?
Ai fost vreodată în dormitorul meu ?
O singură dată.
Ai fi putut avea decența de a minți la întrebarea asta.
Bine, de două ori.
Este la spitalul Queens, dacă vrei să-ți iei la revedere.
Doar atât am venit să-ți spun.
E grozav. Totul refăcut și aparate casnice noi.
Drăguț.
Alex, cred că ar trebui să plecăm.
Vă mulțumesc că ați trecut pe aici.
Mi-a făcut plăcere să vă văd. Poate ne vedem mâine pe plajă.
Da, poate.
Mi-a făcut plăcere să te văd.
Hei.
Când crezi că o să vină ?
Habar n-am.
I-a părut rău ?
Sper că i-a părut rău.
I-ai fi putut spune nevesti-sii și n-ai făcut-o.
Eu i-aș fi spus totul. Adică, tipul ăla nu știe cât de norocos e.
În plus, ea merită să știe.
Altfel va fi o proastă pentru tot restul vieții ei.
Sid...
- Spun doar. - Nu e nevoie să fii înfiorător.
Oricum, nu mai contează. Am lăsat totul în urmă.
Păi, da. Trebuie să ne facem griji pentru cum să-i spunem lui Scottie.
Da. L-am rugat pe dr. Johnston să mă ajute să-i dăm veștile mâine.
Am ajuns.
Hei. Salut, Barry.
Hei.
- Bună, Alice. - Mă bucur să te văd.
- Scott... - Da.
Bună, Tutu.
Bine, Alex... Ce-ar fi să aduci un scaun pentru Tutu ?
Ne vedem din nou.
Deci... ce ai hotărât ?
Nu prea mai e ceva de hotărât. Așteptăm doar și o facem să se simtă confortabil.
Mă refer la ce ai decis în legătură cu cumpărătorul.
Cine e cumpărătorul ?
Ce sumă ai obținut ?
Tată ?
Sunt sigur că o să poți citi despre asta în ziare.
Nu vreau să citesc despre asta în ziare, pot să aud chiar acum.
Să nu vorbim despre asta acum. Nu-i momentul.
Da, pentru tine e la fel.
Un milion aici, unul acolo...
Doar că situația e ironică.
Elizabeth a intrat în nefericirea asta, iar tu pui mâna pe o avere.
ți-a dat totul, Matt.
- Un cămin fericit, două fete minunate. - Ce vrei să spui, Scott ?
Și-a vrut propria barcă. Ar fi trebuit s-o aibă.
- Una familiară. - Nici măcar nu conducea ea.
Barca ei, barca altcuiva... nu ar fi contat.
N-o să dai vina pe mine pentru asta.
Te ascunzi în spatele detaliilor.
A fost o soție credincioasă, merita mai mult.
Ai dreptate, merita mai mult.
Pentru Dumnezeu ! Ia-o ușor, tataie !
Tatăl meu a făcut o treabă grozavă, având în vedere circumstanțele.
- Plecăm ? - Nu, mamă, nu încă.
Tipul ăla e un nemernic.
Întotdeauna a fost așa ?
Da.
Păi, nicio surpriză.
În afară celor care nu vor să vândă deloc, a fost votat Don Holitzer.
Grupul din Chicago a ieșit al doilea, la distanță.
Mă bucur.
Faci ceea ce trebuie, Mattie.
Cel puțin nu va fi un supermarket Walmart.
În regulă...
Acum este decizia ta. Te sprijinim cu toții.
Oricum, majoritatea dintre noi.
Poftim, căpitane. Fă să fie oficial.
E ciudat.
Ce este ciudat ?
Nu am făcut nimic ca să obținem acest teren. Ne-a fost lăsat.
și acum îl...
Nu pot să o fac.
- Nu o să o fac. - Ce vrei să spui ?
N-am să semnez.
Ce faci, Matt ?
știu că acum ai multe probleme, dar n-o să ne belești cu asta.
S-a terminat.
Nu vreau să-i vând lui Holitzer.
Nu vreau să-l vând nimănui.
Vreau să-l păstrez.
Nu gândești limpede, Mattie.
Nu gândești limpede.
Ai nevoie de câteva zile să te gândești la asta ?
Ia-ți câteva zile.
Nu am nevoie de câteva zile. Am autoritatea să fac asta. Asta vreau.
Avem alte afaceri pe care le putem vinde corporațiilor.
Putem lămuri asta.
Ești mandatarul, Mattie.
știi mai bine ca oricare că mai avem doar șapte ani.
Atunci mai am șapte ani să mă gândesc cum să-l păstrez.
O să te dăm în judecată, Matt.
Să nu crezi că, fiind un afurisit de avocat,
ne va fi teamă să te dăm în judecată.
Dar nimeni nu vrea să facă asta.
Suntem rude.
Oamenii vor fi ușurați, Hugh, întreg statul.
Nu zău...
Dacă semnez actul ăsta, ceva ce-ar fi trebuit protejat
va dispărea pentru totdeauna.
Suntem haole ~hawaieni~, mergem la școli private,
cluburi și abia vorbim limba engleză, ca să nu mai spun de limba hawaiiană.
Dar avem sânge hawaiian și suntem legați de acest pământ.
și copiii noștri sunt legați de acest pământ.
Este un miracol că, din nu știu ce motiv de-acum 150 de ani,
noi am ajuns să deținem această bucată de Paradis, dar o deținem.
și din nu știu ce motiv prostesc, eu sunt mandatarul.
și nu semnez actul.
Nu îl semnez.
Așa că, dacă vreți să mă dați în judecată, asta doar ne va apropia.
În regulă.
Ascultați, toată lumea ! Hei, hei !
Vărul Mattie are un anunț de făcut.
Pregătiți-vă.
Intră.
Julie ?
știu că ne-am cunoscut de puțină vreme,
dar m-am gândit mult la voi în ultimele zile și...
știam că mama voastră este aici și... nu știu...
am simțit că trebuie să vin în vizită.
Ei bine, o cunoști pe Alex.
- Bună. - Bună.
Ea e Scottie, el e Sid. Ea e dna Speer.
Julie.
- Julie. - Erai prietenă cu mama ?
Nu, nu am cunoscut-o pe mama ta,
dar știu multe despre ea.
Julie, apreciem că ai venit.
Florile sunt frumoase.
Hei, Scottie, Alex... să mergem la bufet.
- Bine. - Da.
- Venim imediat. Scottie... - Vin.
Grăbește-te, Scottie.
- Scottie... - Vin.
Nu știu cât cunoști despre starea soției mele,
dar... o să moară curând.
De fapt, din cauza asta suntem aici.
știu.
Din cauza asta am venit, pentru că știu.
Am venit pentru că Brian nu a vrut să vină.
și asta nu părea corect.
Am simțit că trebuia să vină cineva din familia mea.
Așadar ți-a spus.
S-a purtat foarte ciudat în seara aia, după ce ați plecat,
și am început să simt.
Deja simțisem asta.
Până la urmă, l-am făcut să recunoască și de atunci suntem certați.
Nu-i ușor când sunt și copii.
E ceva ce nu mi-am putut imagina niciodată.
și apoi... decizia familiei tale cu privire la teren...
Eu cred că faci ceea ce trebuie, dar Brian este...
Totul e complicat și confuz.
știu.
Sunt furioasă.
Dar îmi pare foarte rău.
Nu-mi pot imagina prin ce treci.
Te deranjează dacă îi spun ceva ?
Bine.
Elizabeth, eu sunt Julie.
Sunt soția lui Brian.
Vreau doar să-ți spun că te iert.
Te iert că ai încercat să mi-l iei pe Brian.
Te iert pentru că ai încercat să-mi distrugi familia.
Pentru că trebuie să te iert.
Trebuie să te iert.
Deși ar trebui să te urăsc !
Bine, e suficient.
- Trebuie să te iert. - Julie...
Serios, cred că ajunge.
Bine ? Așa...
Mulțumesc, Julie.
Ca să știi, nu a iubit-o.
Nu a iubit-o cu adevărat.
Din cauza asta am venit.
Bine. Bine.
Așa...
Adio, Elizabeth.
Adio, dragostea mea.
Prietena mea,
durerea, bucuria mea.
Adio.
Cred că asta e tot.
Sunt puține locuri în care poți ajunge mai greu în această lume.
Dar nicăieri nu e mai greu de trăit.
Temperatura este de -15 grade.
O cupă de înghețată de căpșuni și una Mocha Chip.
Grozav.
Antarctica era un loc tropical.
Împădurit și plin de viață.
Apoi continentele au început să se deplaseze spre sud.
și când au terminat deplasarea,
pădurea densă a fost înlocuită cu un nou sol.
Gheață.
Iar foștii locuitori, au murit cu toții, ori s-au mutat cu mult timp în urmă.
Ei bine, aproape toți.
Pinguinul este practic o pasăre,
care își face cuibul în frunziș.
Dacă vă întrebați ce face aici, pe gheață,
ei bine, asta este o cu totul o altă poveste.
Este aici, și în jurul aceleiași ore,
își părăsește confortul cuibului sau,
pentru a merge într-o călătorie remarcabilă...
va parcurge o mare distanță...
Subtitrarea: CAMY/redemer0/Avocatul31
Subtitrari-noi Team/www.subtitrari-noi.ro
Corectură: MIDAS
MAI 2017
Watch any video online with Open-SUBTITLES Free Browser extension: osdb.link/ext