api.OpenSubtitles.org is deprecated, please implement REST API from OpenSubtitles.com
DIAVOLUL SE ÎMBRACĂ DE LA PRADA
Traducerea şi adaptarea: SHAKTI & LOVENDAL E-mail: red_roxana84@yahoo.com E-mail: ovidiu_iacob@yahoo.com
13 martie: Elias Clarke - Departamentul personal
Baftă!
Brutărie
Publicaţiile "ELIAS-CLARKE"
Bună. Am o întâlnire cu... Emily Charlton?
- Andrea Sachs? - Da.
Grozav. Cei de la Departamentul personal nu mai au umor. Urmează-mă.
OK...Deci eu am fost asistenta secundară a Mirandei.
Dar cum asistenta ei principală a fost promovată, eu am devenit principală.
Aha...şi acum îţi cauţi o înlocuitoare.
Încerc, dar Miranda a scăpat de ultimile două fete în câteva săptămâni.
Avem nevoie de cineva care să supravieţuiască aici, mă înţelegi?
Da, sigur. Cine e Miranda?
O Doamne, am să mă prefac că n-am auzit întrebarea ta.
Este directorul revistei "Runway". Nu mai spun că e o legendă.
Dacă lucrezi un an pentru ea, obţii un job la orice revistă.
Milioane de fete s-ar omorî pentru slujba asta.
Pare o ocazie nemaipomenită. Mi-ar plăcea să fiu luată în vedere.
Andrea..."Runway" este o revistă de modă,
aşa că pasiunea pentru modă e crucială.
Ce te face să crezi că nu sunt pasionată de modă?
O, Dumnezeule! Nu, nu, nu!
Ce s-a întâmplat?
Soseşte! Spune-le tuturor!
N-ar fi trebuit să vină până la ora 9.
M-a anunţat şoferul. Îmi lipseşte şi machiajul. Ce oameni...
Despre asta nici măcar nu pot să spun ceva.
Ia ascultaţi! Toată lumea la posturi!
A mâncat cineva costiţă cu ceapă?
Scuze, Miranda.
Mai repede!!
Nu înţeleg ce-i aşa greu în a confirma o întâlnire.
Ştiu, îmi pare foarte rău Miranda. Eu am făcut...
Motivele incompetenţei tale nu mă interesează.
Spune-i lui Simone că n-o să accept fata aia pe care mi-a trimis-o
pentru modelul brazilian.
Am cerut pe cineva care să fie curat, atletic şi zâmbitor...
iar ea îmi trimite o tipă murdară, obosită şi plinuţă.
Şi acceptă invitaţia la petrecerea lui Michael Kor.
Vreau ca şoferul să mă ducă la 9:30 şi să mă ia la 9:45 fix.
Apoi sun-o pe Natalie de la "Gloria's Foods" şi spune-i "nu" pentru a 40-a oară.
Nu vreau aperitive, vreau prăjituri însiropate cu compot cald de rubarbă.
Apoi, sună-l pe fostul meu soţ şi adu-i aminte că şedinţa cu părinţii e diseară.
Apoi sună-l pe soţul meu şi spune-i că vom lua cina la acel local
unde am fost cu Masima.
Spune-i lui Richard că am văzut pozele cu paraşutiste pe care
le-a trimis pentru articol.
Toate sunt extrem de neatrăgătoare.
E oare imposibil să găsească o paraşutistă frumoasă şi slabă?
Îi cer oare luna de pe cer? Nu cred.
Şi mai vreau să văd toate materialele lui Nigel pentru a doua copertă a lui Gwyneth.
Mă întreb dacă a mai slăbit. Cine e aia?
Nimeni. Ăă, ei bine...
Au trimis-o cei de la Departamentul personal pentru postul de asistentă.
Şi am intervievat-o înainte pentru tine...
dar, săraca, a rămas fără speranţe până când...
Am s-o intervievez chiar eu.
Ultimile două pe care mi le-ai adus erau complet inutile.
Aşa că spune-i să intre. Asta e tot.
Bine.
Vrea să te vadă.
Hai du-te.
Nu intri cu asta...
- Dar... - Du-te!
Cine eşti?
Mă numesc Andy Sachs.
Am absolvit recent Universitatea din Northwestern.
Şi ce cauţi aici?
Păi...cred că m-aş descurca bine ca asistenta dumneavostră...
şi..
Am venit la New York pentru a deveni jurnalistă.
Şi am trimis CV-ul meu peste tot şi în cele din urmă am primit un telefon
de la Elias-Clarke, de la departamentul personal...
şi...practic asta e ce-mi doresc.
Deci nu citeşti "Runway".
Nu...
Şi până azi nu nici nu ai auzit de...mine.
Nu...
Nu ai gusturi în ceea ce priveşte moda.
Ei bine...
- Cred că asta depinde şi de... - Nu, nu.
Asta nu a fost o întrebare.
Am fost editor şef la ziarul facultăţii.
Am câştigat un concurs naţional privind jurnalismul universitar cu articole...
care arată competenţa în...
Asta e tot.
OK...aveţi dreptate.
Locul meu nu este aici.
Nu sunt nici slabă şi nici fermecător de frumoasă..
Nu ştiu aşa multe despre modă, dar...
Sunt deşteaptă, învăţ repede şi voi munci din greu.
Am obţinut exclusivitate pentru Gwyneth.
Dar, problema este că în rochia aia cu pene arată ca o vampă.
Mulţumesc pentru timpul acordat.
Cine e persoana aia mică şi amărâtă?
Facem o şedinţă tip "înainte" şi "după", de care eu nu ştiam?
Andrea!
Stai aşa. Te-ai angajat la o revistă despre modă?
A fost cumva un interviu prin telefon?
Hei, nu fi nesimţit!
Miranda Priestly e faimoasă pentru faptul că e imprevizibilă.
OK, Doug. Cum se face că tu ştiai cine e şi eu nu?
Eu de fapt sunt fată.
Oo, asta ar explica multe lucruri.
Serios vorbind. Miranda Priestly e cineva foarte important.
Sunt sigur că milioane de fete s-ar omorî pentru slujba asta.
Da, bine. Faza e că nu sunt una din ele.
Trebuia să începi de undeva, nu?
Uite de exemplu, ce face Nate.
Să fim serioşi, şerveţele?
Da..şi Lily lucreză la galeria aia unde face...
Îmi pare rău. Cu ce anume te ocupi?
Din fericire pentru mine eu am deja slujba de vis.
Te referi la reportajele din sălile de judecată?
Ai dreptate, slujba mea e o porcărie.
- E o porcărie. - Suntem 3.
Propun un toast.
Pentru slujbele care plătesc chiria.
Nate, dacă ai vedea cum se îmbracă fetele alea.
Nu am cu ce să mă îmbrac la serviciu.
Haide, vei răspunde la telefoane şi vei aduce cafele.
Ai nevoie de o rochie de ocazie pentru asta?
S-ar putea.
Ei bine...Eu cred că arăţi grozav în orice.
Eu cred că mă minţi.
- Hei... - Da.
Să mergem acasă.
Cred că ştiu ce putem face şi nu necesită haine deloc.
Serios?
Alo?
Andrea, Miranda s-a decis să anuleze prezentarea de jachete
din septembrie şi o va face în octombrie.
Trebuie să vii la birou imediat ca
să aduci cafelele alea imediat.
Chiar acum?
Ia-ţi un pix şi notează.
Vreau una cu lapte, fără spumă.
Şi încă trei cu lapte degresat.
Foarte fierbinţi. Chiar foarte fierbinţi.
- Alo. - Unde eşti?
Aproape am ajuns.
Pot să ştiu şi eu de ce încă nu am primit cafeaua mea?
- A murit cumva? - Nu.
Dumnezeule!
La naiba!
Sper că realizezi că slujba asta e una grea.
Iar tu nu eşti deloc potrivită şi dacă greşeşti, mă tragi şi pe mine la fund.
Fii la înălţime şi n-o mai da în bară.
OK, în primul rând noi două răspundem la telefoane.
Trebuie să răspunzi la telefon de câte ori sună.
Dacă intră robotul, se supără foarte tare.
Dacă eu nu sunt aici...
Andrea, Andrea, eşti legată de biroul ăsta!
- Ei bine...Şi dacă vreau să...? - Ce?!
Nu. Odată, una din asistente a părăsit biroul,
pentru că se tăiase la mână cu un cuter,
şi Miranda l-a pierdut pe Lagerfeld la telefon,
chiar înainte să ia avionul spre Australia.
Acum lucrează la un ghid TV.
La biroul Mirandei tot timpul. Am înţeles.
Biroul Mirandei Priestly.
Nu, nu este disponibilă.
Cine o...?
Da, am să-i transmit că aţi sunat... din nou.
Ţine minte că noi două avem roluri diferite.
Tu aduci cafeaua şi faci comisioane.
Eu mă ocup de programul ei, de întâlnirile şi cheltuielile ei.
Şi...ce-i mai important, eu mă duc la Paris cu dânsa pentru "Săptămâna Modei".
Eu voi purta Couteur, mă voi duce la toate show-urile şi petrecerile
şi voi cunoaşte toţi creatorii de modă.
E divin.
OK. Stai aici. Mă duc la departamentul Artă
ca să le duc Cartea.
- Cart..? - Aceasta este Cartea.
Este o analiză a tot ce se întâmplă.
I-o dăm Mirandei în fiecare seară
iar ea ne-o înapoiază cu notiţele ei.
A doua asistentă ar trebui să o ducă,
dar Miranda e foarte atentă. Nu-i plac străinii în casa ei.
Aşa că până nu se convinge că eşti o psihopată eu voi avea
plăcuta sarcină de a aştepta Cartea.
- O, Emily, ce mă fac cu...? - Descurcă-te!
Alo, biroul doamnei Priestly.
Da, asta am vrut să zic: Biroul Mirandei Priestly.
Este într-o şedinţă. Doriţi să lăsaţi un mesaj?
OK. Cum se scrie Gabbana?
Alo? Se pare că nu ştiţi.
Bănuiesc că nu aveai aşa ceva.
Foarte amabil din partea ta, dar nu cred că voi avea nevoie de ei.
Miranda m-a angajat. Ea ştie cum arăt.
Dar tu ştii?
Emily! Emily!
Pe tine te cheamă.
Nu asta ţi-am cerut. Mai clară de atât nu puteam să fiu.
Aici erai, Emily. De câte ori trebuie să-ţi strig numele?
De...de fapt, mă cheamă Andy.
Mă numesc Andy... Andrea, dar.. toată lumea îmi spune Andy.
Am nevoie de 10 sau 15 fuste Calvin Klein.
Ce fel de fuste?
Te rog plictiseşte pe altcineva cu întrebările astea.
Şi vezi ca Peer 59 să fie aici mâine la 8:00 fix.
Şi spune-i lui Jocelyn că vreau să văd articolele Sacho
pe care le face Marc...
Şi spune-i lui Simone că o iau pe Jackie dacă Maggie nu e disponibilă.
- DeMarchelier a confirmat? - De...De..March...
DeMarchelier, da. Sună-l.
OK.
- Şi, Emily... - Da?
Asta e tot.
L-ai sunat pe DeMarchelier?
Las-o baltă.
Din partea Mirandei Priestly. Am legătura cu Patrick!
M-a chemat acolo şi mi-a zis de Peer 59...şi mai era ceva
despre Simone, Frankie...altcineva.
Şi mai are nevoie de fuste Calvin Klein.
Şi...mai era ceva despre un ponei.
- A spus ce fuste? - Nu.
- A spus ce fel? - Nu, am încercat s-o întreb!
Niciodată n-o întrebi pe Miranda!
Eu mă voi ocupa de toate astea, iar tu du-te la Calvin Klein.
Eu?
Scuze. Ai cumva altceva de făcut?
Trebuie să te duci la vreo paradă a fustelor oribile?
- Miranda? - Eşti acolo?
Tocmai intram. Te sun de îndată ce...
Alo?
Cât eşti în oraş Miranda vrea să te duci la Hermes şi să iei cele 25 de eşarfe
pe care le-am comandat pentru dânsa.
OK.
Şi Miranda este la o întâlnire cu Meisel,
şi o să vrea o cafea de la "Starbucks" când se întoarce.
Cafea fierbinte.
Poţi să stai puţin să notez... Alo?
O, Doamne!
Ce ţi-a luat aşa mult? Trebuie să merg la toaletă!
Nu ai fost de când am plecat eu?
Nu! Am stat la birou, gata să explodez!
Bună.
Tu ia haina! Haina!
Pregăteşte-te. Repetiţia e la 12:30 şi toată lumea e panicată.
Firul telefonului se va înroşi.
- Repetiţia? - Da.
Editorii aduc propuneri pentru şedinţa foto.
Şi Miranda alege fiecare model şi fiecare articol.
Decizia ei e esenţială...nu ştiu cum de nu ştii tu asta Andrea.
- OK...eşti gata? - Bună, bună.
Serena şi eu mergem să luăm prânzul. Ea e noua "eu".
- Bună. - Ţi-am spus eu.
- Credeam c-ai glumit. - Nu, am vorbit foarte serios.
Eu am 20 de minute petru prânz, tu 15.
Poţi să pleci când vin eu.
OK.
- Ce poartă mai exact? - Fusta lui bunică-sa.
Supă de porumb...interesantă alegere.
Ştiai că celulita este unul din ingredientele de bază ale supei, nu?
Fetele de aici mănâncă ceva?
Nu de când 32 a înlocuit 34 şi de când 30 a înlocuit 32.
- Eu am măsura 36. - Care înlocuieşte 44.
Fir-ar să fie!
Lasă, sunt sigur că mai ai destule pulovere din astea.
OK. Ştiu că hainele mele îţi par oribile, înţeleg.
Dar...n-am să lucrez toată viaţa mea în domeniul modei,
aşa că nu văd de ce trebuie să-mi schimb stilul şi tot ce mă priveşte
doar pentru că am slujba asta.
Da, aşa e. Asta şi semnifică această întreagă industrie de miliarde, nu?
Frumuseţea interioară.
Alo?
OK. Haide. Miranda începe repetiţia cu jumătate de oră mai devreme.
- Şi vine mereu cu 15 minute înainte. - Şi asta ce înseamnă?
Că deja ai întârziat.
- D-le Ravitz. - Nigel.
- Vă merge bine? - Da. Cea mai bună lună septembrie.
Grozav. Am auzit că Miranda a anulat prezentarea jachetelor şi vrea altceva.
- Cât mă costă asta? - Cam 300.000.
Cred că erau nişte jachete oribile.
Irv Ravitz.
Scuze. Ea e Andrea Sachs, noua asistentă a Mirandei.
Felicitări domnişoară. Milioane de fete s-ar omorî pentru slujba asta.
Pa, pa.
Preşedintele companiei...
Irv Ravitz.
Ştii ce se spune, un om mititel dar cu un orgoliu uriaş.
Nu.
Şi pe astea le-am mai văzut.
Se încearcă readucerea...
Unde sunt celelalte rochii?
Avem câteva chiar aici şi...
Stai, priveşte şi ascultă.
Şi cred că pot fi foarte interesante...
Nu.
Nu, totuşi nu înţeleg...
Ce era aşa greu să concepeţi repetiţia asta?
Aţi avut la dispoziţie ore întregi de pregătire.
Sunt total confuză.
Unde sunt sponsorii?
Avem câteva modele de la "Banana Republic"...
Nu, avem nevoie de mai mulţi.
- O, ce crezi despre asta? - Da. Mă cunoşti doar.
Dă-mi o rochie de balerină şi mână de lucru şi mă bag...
Da, dar nu crezi că seamănă prea mult cu...?
Cu cel din iulie? Nu. M-am gândit la asta dar nu.
Cu accesoriile potrivite ar trebui să meargă.
Unde sunt curelele pentru rochia asta?
De ce nu este nimeni pregătit?
Aici sunt. E o alegere grea.
Sunt atât de diferite.
Ai găsit ceva amuzant?
Nu...nu...nu...doar că...
ambele curele mi se par la fel.
Ştiţi...încă mai învăţ despre lucrurile astea şi...
"Lucrurile astea"?
Aha...înţeleg. Crezi că asta nu are nici o legătură cu tine.
Tu te duci la dulap şi îţi alegi de exemplu puloverul ăla scămoşat,
pentru că tu vrei să spui lumii
că te iei prea în serios
ca să-ţi pese ce porţi.
Dar nu ştii de fapt că acel pulover nu e de fapt albastru,
nu e turcoaz, nici ultramarin. E de fapt safiriu.
Şi habar n-ai că în 2002,
Oscar de la Renta a creat o colecţie de rochii safirii
şi apoi Yves Saint Laurent
care a creat cămăşi militare safirii.
Cred că avem nevoie de o jachetă aici.
Apoi nuanţa de safiriu a apărut în colecţiile altor 8 designeri.
Apoi a ajuns prin magazine.
Apoi a nimerit pe vreo tarabă,
fiind cules de printr-un depozit...
În fine..albastrul acela valorează milioane de dolari şi multe servicii.
Şi e comic faptul că ai ales un pulover
care să te scuteşte de modă,
când de fapt porţi un pulover care a fost ales de persoanele
din această cameră pentru tine, dintr-o movilă de "lucruri".
Şi apoi le-am spus că nu văd nici o diferenţă între curele...erau identice.
Să fi văzut ce privire mi-a aruncat.
Am crezut că o să i se topească carnea de pe faţă.
Nu-i nimic amuzant.
Ea nu e fericită decât dacă cei din jurul ei
sunt dezgustaţi, panicaţi sau suicidali.
Şi "clămpănitorii" o adoră.
- Clămpă...cine? - Aşa se cheamă.
Sunetul tocurilor pe podeauna de marmură face: clamp, clamp...
Şi toţi se poartă de parcă ar găsi leacul pentru cancer.
Este incredibil cât timp şi energie irosesc pentru
nişte detalii inutile. Şi pentru ce?
Pentru a cheltui alte 300 de mii de dolari reorganizând o prezentare ce
ar fi fost bună şi pentru a vinde oamenilor lucruri de care nu au nevoie.
Mi-a pierit până şi pofta de mâncare.
- Ce? - De aceea fetele alea sunt aşa slabe.
Nu. Dă-mi-o mie. Am pus multe chestii în aia.
Ştii ce? Trebuie să rezist un an de zile.
Un singur an.
Şi după aia pot să-mi împlinesc visul pentru care am venit la New York.
Dar n-am s-o las pe Miranda să mă învingă. N-o voi lăsa.
Uşurel, tigroaico.
Bună dimineaţa, Miranda.
Fă-mi legătura cu Isaac.
Unde mi-e micul dejun? Omleta. Nu o văd!
Pardon!
Adu-mi pozele de la şedinţa foto pentru lenjerie.
Vezi dacă frânele de la maşina mea sunt bune.
Unde-i articolul ăla de ziar pe care l-am citit ieri?
Fetele au nevoie de plăci de surf pentru vacanţa de primăvară.
Alo?
Gemenele mai au nevoie şi de şlapi.
Adu-mi pantofii de la Blahnik.
Apoi adu-o pe Patricia.
Asta cine mai e?
Cumpără-mi măsuţa aia care mi-a plăcut la magazinul acela...
Fă o rezervare la localul acela...
Fă-mi legătura cu DeMarchelier.
Din partea Mirandei Priestly... OK.
Îl am pe Patrick la telefon!
Slavă Domnului că e vineri, nu?
Cel puţin Miranda va fi în Miami weekend-ul ăsta şi n-o să am treabă.
Tatăl meu vine din Ohio.
Vom lua cina. O să-i arăt Chicago.
Tu faci ceva distractiv weekend-ul ăsta?
Da.
Da, serviciul lui Nate e grozav...
De fapt a vrut să se angajeze aici, dar au vrut pe cineva cu experienţă.
- Poftim. - Ce-i asta?
Nu vreau să rămâi în urmă cu plătitul chiriei.
Tată, cum ai...?
Am s-o omor pe mama.
Mulţumesc.
- Mă bucur mult să te văd. - Şi eu, scumpo.
Deci...ai să începi interogatoriul acum sau aşteptăm după cină?
Nu, mă gândeam să te las să te bucuri măcar de chifle.
Nu, e-n ordine. Spune.
Suntem puţin îngrijoraţi, scumpo.
Primim e-mailuri de la tine scrise la 2 dimineaţa, salariul e jalnic.
Nu ne scrii mai nimic.
Nu-i corect! Am scris e-mailurile.
Încerc să înţeleg de ce cineva care a fost acceptat la Drept la Stanford
a renunţat ca să fie jurnalist şi nici măcar asta nu face.
Tată, trebuie să ai încredere în mine.
A fi asistenta Mirandei, îţi deschide multe uşi.
Emily se duce la Paris cu Miranda în câteva luni şi
va cunoaşte editori şi scriitori de la cele mai importante reviste.
Şi peste un an, aş putea fi eu în locul ei. Da?
Îţi jur că asta e doar o pauză...
e şansa mea...asta e...
Şefa mea.
Îmi pare rău, tată. Trebuie să răspund.
Alo, Miranda?
Zborul meu a fost anulat.
E o problemă meteo absurdă.
Trebuie să ajung acasă în seara asta.
Gemenele au un recital mâine dimineaţă la şcoală.
- Poftim? - La şcoală!
- Lasă-mă să văd ce pot face. - Bine.
Bună. Ştiu că e în ultimul moment,
dar speram să puteţi aranja un zbor
pentru şefa mea de la Miami la New York.
Da...
Orice...de la Miami la New York.
Bună! Încerc să găsesc o cursă aeriană pentru seara asta
de la Miami la New York.
Da, ştiu că este un uragan...
Nu zboară nimic? Cum adică nu zboară nimic?
E pentru Miranda Priestly şi ştiu că e o clientă fidelă...
Da, am nevoie de un avion de la Miami la New York!
Da, un moment!
Miranda, bună. Încerc să găsesc o cursă pentru tine,
dar sunt probleme cu vremea.
O, te rog...burează...nu-i altceva.
Cineva trebuie să aibă avion.
Sun-o pe Donatella şi ia avionul ei privat, sună pe alţii care au.
Asta e responsabilitatea ta. Asta e datoria ta!
Aranjează ca să ajung acasă!
O Dumnezeule, o să mă omoare!
Ce vrea? Să chemi Garda Naţională ca s-o escorteze acolo?
Sigur că nu. Oare pot face asta?
Recitalul fetelor a fost extraordinar de frumos.
Au cântat Rachmaninov.
Tuturor le-au plăcut. Cu excepţia mea.
Pentru că, din nefericire eu nu am fost prezentă acolo.
- Miranda, îmi pare foarte rău. - Ştii de ce te-am angajat?
Întotdeauna angajez acelaşi tip de fete.
Elegante, slabe bineînţeles.
Care adoră revista asta.
Dar foarte des se dovedesc a fi
o dezamăgire..
şi...proaste.
Dar tu, cu acel CV impresionant
şi cu strălucitul discurs despre aşa-zisa etica ta profesională...
Am...am crezut că vei fi diferită.
Aşa că mi-am spus: "Riscă".
Angajeaz-o pe fata cea inteligentă şi grasă.
Am nutrit speranţă, Doamne cât am vrut...
dar oricum m-ai dezamăgit,
mai mult decât celelalte fete toante.
Chiar am făcut tot ce mi-a stat în putinţă.
Asta e tot.
Scuză-mă, dar unde crezi că te duci?
Mă urăşte Nigel.
Şi de ce e asta problema mea? A, stai! Nu e problema mea.
Nu ştiu ce să mai fac,
pentru că dacă fac ceva bine nici nu se observă, nu spune "mulţumesc".
Dar dacă fac ceva greşit... e rea!
- Atunci renunţă. - Poftim?
Renunţă. Orice altă fată ţi-ar ocupa locul în 5 minute.
Una care îl vrea cu adevărat.
Nu vreau să renunţ. Nu e corect!
Spun doar că merit ceva consideraţie pentru cât mă străduiesc.
Andy, fii serioasă. Tu nu te străduieşti.
Tu te plângi.
Ce-ai vrea să-ţi spun? "Sărăcuţa"?
Miranda s-a luat de tine. "Sărăcuţa de tine, de Andy."
Trezeşte-te măsura 36. Ea îşi face doar datoria.
Nu ştii că lucrezi în locul unde s-au publicat articole
despre cei mai mari artişti ai acestui secol?
Holsten, Lagerfeld, De la Renta.
Şi ceea ce au făcut ei, ceea ce au creat,
a fost mai presus de artă.
Pentru că tu trăieşti în mediul ăsta.
Nu tu...
Unii oameni.
Crezi că asta e o simplă revistă?
Nu e o simplă revistă!
E o rază de speranţă pentru...
ştiu eu cine...
Să zicem un puşti născut în Rhode Island, care a crescut cu
6 fraţi şi minţea că se duce la antrenamentul de fotbal
iar el mergea la ora de croitorie
şi noaptea citea "Runway" cu lanterna pe sub pătură.
N-ai idee câte legende au păşit pe sălile astea
şi ce e mai rău...e că nu-ţi pasă.
Pentru că în locul ăsta unde ar vrea să lucreze atâtea persoane,
tu doar te faci că munceşti.
Şi mai vrei să ştii încă, de ce nu te sărută pe frunte
şi nu-ţi dă o steluţă aurie pentru tema făcută, la sfârşitul zilei.
Trezirea, drăguţo!
OK...deci o dau în bară.
Nu o fac cu intenţie,
aş vrea doar să ştiu ce-aş putea face ca să...
Nigel...Nigel...Nigel...
Nu.
Nu ştiu ce te aştepţi să fac eu.
Aici nu e nimic de măsura 36, îţi garantez.
Toate mostrele sunt de mărimile 32 şi 34.
O alegem pe asta pentru tine..
Un poncho?
O să iei ce-ţi spun eu şi o să-ţi placă. Şi Dolce ăsta pentru tine...
Şii...pantofi...
Jimmy Choo.
Şi Lamac...
Nancy Gonzalez...
Narciso Rodriguez...
Şi...s-ar putea să-ţi vină.... S-ar putea.
Acum Chanel...ai neapărată nevoie de Chanel.
Hai, drăguţo. Mergem la Departamentul de înfrumuseţare. Cine ştie cât va dura.
Adică, nu am nici cea mai vagă idee de ce Miranda a angajat-o.
Nici eu.
Zilele trecute eram la Departamentul de înfrumuseţare şi
a luat un rimel şi a întrebat:
"Ce-i asta?"
Din momentul în care am văzut-o am zis că va fi un dezastru...
Biroul Mirandei Priestly. Nu, de fapt nu este, dar îi transmit mesajul.
OK. Mersi.
Porţi cumva cizmele Chanel...?
Da.
Arăţi bine.
Ce?
- Dar arată... - Mai taci, Serena.
Ne vedem mâine, băieţi.
Ai grijă cu degetul ăla, da?
Deci...ce crezi?
Cred că mai bine am pleca de aici înainte să te vadă prietena mea.
Şi ne-am profilat un semestru întreg numai pe cartofi.
Ia un cartof şi strânge-l şi vezi ce fraged e.
Bună. Îmi pare atât de rău că am întârziat.
A fost o problemă la Accesorii şi a trebuit să caut o curea din piton.
Curele de piton se poartă zilele astea.
Am cadouri grozave pentru toţi. Sunteţi gata?
- Ce-i ăla? - Un telefon Bang & Olufsen.
Charlie Rose i l-a trimis Mirandei de ziua ei.
Am căutat pe Internet. Costă 11.000 de dolari.
Poftim?
Şi mai am nişte produse...
perii de păr, o mică trusă pentru îngrijirea tenului "Clinique"...
Al naibii să fiu dacă nu-ţi iubesc slujba.
Încă ceva.
- O vrei? - Dă-mi-o!
- Chiar o vrei? - Dă-mi-o! Dă-mi-o!
- Cred că îi place. - Dumnezeule! E noul model Marc Jacobs.
Nu-l găseşti oriunde! De unde îl ai?
Miranda n-a vrut-o aşa că...
Nu, nu, poşeta asta costă 1.900 de dolari. Nu pot s-o primesc.
Nu poţi.
De ce au femeile nevoie de atâtea poşete?
Taci!
Ai una în care îţi pui toate prostiile şi gata, ai terminat.
Moda nu exprimă utilitate.
Un accesoriu este o parte a simbolisticii, folosită
să exprime identitatea individuală.
- Şi e frumoasă! - Da şi asta.
Dar să ştiţi că "Runway" nu scrie numai despre poşete în pas cu moda.
Uite un eseu de Jay McInerney, un articol de Joan Didion şi...
Chiar şi un interviu cu Christian Amanpour.
Se pare că cineva şi-a băut păhărelul.
De unde...?
- Răspund eu. Da, e femeia-balaur. - Miranda?
- Vorbesc eu cu ea! - O, nu! OK.
Îi spun să-şi facă singură omleta!
Nu, nu, nu, nu! Dă-mi telefonul! Trebuie să răspund!
Bună, Miranda.
Bineînţeles.
Plec chiar acum.
Băieţi, nu trebuia să vă purtaţi ca nişte nesimţiţi.
Mă scuzaţi, îl caut pe James Holt.
- E cel de acolo. - Mulţumesc.
- Mă scuzaţi... - Bună.
Sunt Andy, trebuie să iau ceva pentru Miranda Priestly.
Ah, da. Tu trebuie să fii noua Emily.
Mă bucur să te cunosc! Ia să văd poşeta aia. Frumoasă!
Bucăţile de piele aplicate manual în combinaţie cu accesoriile metalice.
Foarte frumoasă într-adevăr.
- Cine a făcut minunăţia aia? - Tu.
Mm, da. Pe aici.
Iată...E o schiţă a rochiei Mirandei pentru opera de binefacere.
Şi câteva modele pentru colecţia de primăvară.
Strict secrete.
- Am să le păzesc cu preţul vieţii. - Chiar te rog.
Haide. Dacă lucrezi pentru Miranda, ai mare nevoie de o băutură tare.
Ne scuzaţi, fetelor.
Ar dori un punch.
E mortal. Distracţie plăcută!
Să ştii că are dreptate.
În legătură cu punchul...
L-am băut la ultima petrecere a lui James şi m-am trezit
îmbrăcat doar într-un poncho şi o pălărie de cowboy.
Ei bine...
Înţeleaptă alegere.
- Bună. - Christian Thompson.
Christian Thompson? Glumeşti.
Scrii pentru toate revistele care-mi plac.
Ţi-am făcut până şi recenzia articolelor în ziarul facultăţii.
Ai menţionat frumuseţea mea şi farmecul irezistibil?
- Nu, dar... - Cu ce te ocupi?
Ei bine...Am câştigat bursă la "New Yorker", "Vanity Fair"...
- Sunt şi eu scriitoare. - Serios?
Ar trebui să citesc ce scrii. De ce nu mi le trimiţi?
Da?
Asta ar fi...mulţumesc. Ar fi grozav!
Momentan lucrez ca asistenta Mirandei Priestly.
Serios? Păcat.
Este...uuu...nu i-am supravieţuit Mirandei.
Poftim?
Pari de treabă, inteligentă. Nu trebuie să lucrezi acolo.
Trebuie să plec.
OK...Mi-a făcut foarte mare plăcere să te cunosc, "fată a Mirandei".
Emily.
Sună la biroul lui James Holt.
Spune-i că mut avanpremiera azi la 12:30.
Spune-le şi celorlalţi. Fii pregătită să plecăm în jumătate de oră.
Dar nu trebuia să venim până marţi. A zis de ce?
Da. Că va da detaliile după care a luat hotărârea.
Apoi ne vom peria părul, vom sporovăi despre America şi eu voi pleca acasă.
Înţeleg ce spui.
Ce e o avanpremieră, totuşi?
Bună dimineaţa, Miranda.
Miranda insistă să vadă toate modelele designerilor
înainte să fie prezentate.
Mă bucur să te văd.
- Apoi le spune ce crede? - În stilul ei.
Sezonul acesta a început pentru mine cu o meditaţie asupra
întercalării dintre Est şi Vest.
Există o scală. Dacă dă din cap o dată, e bine.
Dacă dă de două ori, e şi mai bine.
Până acum a afişat un singur zâmbet,
lui Tom Ford în 2001.
Un brâu cu fundă...
Dacă nu-i place, dă din cap dezabrobator.
Asta...Asta e rochia pe care am creat-o special pentru tine.
Şi desigur, mai este şi strânsul din buze.
Care înseamnă...?
Dezastru.
Du-te...mai repede.
Şi doar pentru că ea a strâns din buze, el îşi va schimba întreaga colecţie?
Tu încă nu pricepi, nu-i aşa?
Părerea ei e singura care contează.
Sună-l pe soţul meu şi confirmă cina.
Deja am făcut asta.
Şi o să trebuiască să-mi schimb hainele.
M-am ocupat şi de asta.
Bine. Aş mai vrea Andrea ca tu să-mi
aduci Cartea acasă în seara asta.
Spune-i lui Emily să-ţi dea cheile.
- Păzeşte-o cu preţul vieţii tale. - Bineînţeles.
Dacă am voie să duc Cartea, înseamnă că am făcut ceva bine.
Nu sunt o psihopată. A..şi mi-a spus şi Andrea.
Adică nu mi-a mai zis Emily. Nu-i grozav?
Da...
E foarte important să faci după cum îţi spun eu.
Cartea e alcătuită pe la ora 10, 10 şi jumătate.
Trebuie să aştepţi să o primeşti până atunci.
Vei duce şi hainele de la curăţătorie odată cu Cartea.
Maşina te va lăsa la reşedinţa Mirandei din oraş.
Intri singură.
Andrea, nu vorbeşti cu nimeni.
Nu te uiţi la nimeni. Asta e cel mai important.
Trebuie să fii invizibilă. Ai înţeles?
Deschizi uşa, mergi pe hol şi pui hainele
în dulapul din faţa scărilor.
Şi laşi Cartea pe masa pe care e vaza cu flori.
La naiba!
E uşa din stânga.
Mulţumesc.
Poţi să ne dai nouă Cartea.
- Pe care din mese. - E OK. Urcă!
- Nu pot. - De ce? Urcă, haide.
Nu mai vorbiţi.
Sau poţi lăsa Cartea sus, Emily o lasă acolo tot timpul.
- Nu-i adevărat... - Ba da, aşa e...tot timpul.
Da? OK.
Ce vroiai să fac?
- Să plec din toiul şedinţei foto? - Eu am anulat o întâlnire importantă.
Te-am aşteptat acolo aproape o oră.
Celularele nu mergeau. Nimeni nu avea semnal.
Ştiu ce gândea toată lumea din restaurant.
Uite-l cum o aşteaptă ca-ntotdeauna.
OK...am o explicaţie. Gemenele m-au salutat,
aşa că le-am salutat şi eu, am urcat pentru a le da Cartea...
Ai urcat? Dumnezeule!
De ce nu te-ai urcat în patul ei şi n-ai pus-o să-ţi spună o poveste de noapte bună?
OK, am făcut o greşeală. Ştiu.
Andrea, nu înţelegi.
Dacă te dă afară, eu nu mai prind Parisul...
Şi, dacă se întâmplă asta, am să scotocesc tot oraşul până când...
- O să mă dea afară?! - Nu ştiu.
Fericită nu e...
Andrea...!
Miranda, în legătură cu aseară...
Îmi trebuie noua carte "Harry Potter" pentru gemene.
OK. Mă duc să o cumpăr chiar acum.
Ai căzut şi te-ai lovit cu capul de trotuar?
Nu, din câte îmi amintesc eu.
Au toate volumele "Harry Potter".
Gemenele vor să ştie ce se întâmplă în continuare.
Vrei manuscrisul nepublicat?
Cunoaştem multă lume de la edituri.
N-ar trebui să fie o problemă. Nu-i aşa?
Şi tu poţi face orice, nu?
Da, Popsey? Ştiu, scumpo.
Mami se străduieşte să-ţi facă rost de ea.
Nu înţelege că pot să o sun şi pe JK Rowling şi tot nu-mi dă cartea.
Fetele mele pleacă la bunica lor cu trenul la ora 16.
Cartea trebuie să fie aici nu mai târziu de ora 15.
Bineînţeles.
Şi vreau să servesc friptura aici în 15 minute.
Nici o problemă.
OK, am 4 ore ca să fac rost de "manuscrisul imposibil".
Restaurantul se deschide la 11:30.
Atunci voi lua friptura.
OK. Mă întorc în 15 minute.
- Urează-mi noroc. - Nici o şansă.
Da, aştept. E pentru Miranda Priestly, e foarte important.
Da, ştiu că e imposibil de făcut rost dar...
am să fac imposibilul posibil.
Sun în legătură cu manuscrisul "Harry Potter".
Nu, cel nepublicat.
Nici o şansă? Spune-le că e pentru Miranda Priestly.
Sunt sigură că puteţi face o excepţie.
"Shakespeare In the Parking Lot" o operă de Christian Thompson
Revin eu cu telefonul.
Bună, poate nu-ţi aminteşti de mine, dar ne-am cunoscut la petrecerea
lui James Holt, sunt asistenta Mirandei Priestly.
Manuscrisul "Harry Potter"? Cred că glumeşti.
Îmi pare rău, dar sunt disperată.
Spune-i că e imposibil. Va trebui să găseşti un plan B.
Vorbim de Miranda Priestly.
Nu există un plan B, ci numai un plan A.
S-a întors? Sunt concediată?
Nu prea le spun asta oamenilor care nu sunt...eu, dar trebuie să te calmezi.
M-am întors.
Ce-i aia? Nu vroiam aia.
Iau prânzul cu Irv. Mă întorc la ora 15.
Vreau să am cafeaua de la Starbucks, când vin.
Şi dacă nu ai cartea "Harry Potter",
nu te mai deranja să te întorci.
Alo?
Demisionezi? Eşti sigură?
Am eşuat, oricum mă va concedia.
Mai bine să termin acum.
Andy, bravo ţie. Felicitări. Eşti liberă.
- Te sun mai târziu. - OK.
- Alo. - Sunt fantastic. Pe cuvântul meu.
Ar trebui ridicată o statuie în onoarea mea.
Nu se poate...
Ba da. Amicul unui amic face coperta
şi are manuscrisul.
Nu! Asta înseamnă că am făcut şi ceva bun.
Doar că...eram pe punctul de a...
Dacă îl mai vrei, grăbeşte-te. Ne întâlnim la St.Regis.
Bine aţi venit la St.Regis. Cu ce vă pot ajuta?
Da, mă întâlnesc cu cineva la bar.
Pe aici.
Ai o oră.
O singură copie? Ce-o să facă gemenele cu una singură?
- O vor împărţi? - Nu, nu. Am făcut 2 copii.
Le-am dat la legat şi aranjat ca să nu arate a manuscrise.
Asta e doar o copie de rezervă.
Şi unde sunt copiile alea grozave? Nu le văd.
Sunt la gemene, în trenul ce le duce la bunica lor.
Mai pot să te ajut cu ceva?
- Mm...nu. Asta e tot. - OK.
- Bună. - Bună.
Am trecut pe la Dean & Deluca. Numai un căpşune costă 5 dolari.
Dar m-am gândit că dacă tot ai renuţat la slujbă...
ar trebui să sărbătorim.
Ascultă, Nate...
Stai aşa...
Ai renunţat la slujbă şi tot mai lucrezi la proiectul gemenelor pentru Ştiinţe?
Da, era prea frumos.
OK. După ce am vorbit, mi-am dat seama
că n-avea nici un rost să renunţ
la atâtea luni de muncă grea.
Am avut un moment de slăbiciune, atât.
Da, ori asta, ori slujba ta e o prostie şi şefa ta o nebună.
Bine. Cum vrei...
E slujba ta.
Nate, haide. Sunt aceeaşi persoană ca şi înainte.
Încă mai vreau aceleaşi lucruri.
Aceeaşi Andy în haine mai bune.
Îmi plăceau hainele tale vechi.
Adevărat? Dar ce zici de acest colier? Îţi place?
Şi...rochia aceasta este nouă.
Ei bine...mai este ceva care e nou...
Care s-ar putea să-ţi placă... dar...
Ce zici de asta..?
Nu-ţi place. Mai bine aş...
E numărul 2. Numărul 2.
- Bună. - Bună.
Întoarce-te.
O...înţeleg, înţeleg, înţeleg. Se numeşte "jungla urbană", nu?
Da...Femeia modernă îşi eliberează animalul din ea,
pentru a locui în marele oraş.
Nu-mi vine să cred că am făcut porcăria asta toată ziua.
- Bobby, vino-ncoa. - A...mersi, mersi.
Ia să vedem...
Asigură-te că Miranda o va primi cât de repede se poate.
I-am spus că am schimbat Dior pentru Rocha.
Minunat...Abia aştept.
- Pardon...Ce e cu atitudinea asta? - Scuză-mă.
Nu mă fă să te dau de mâncare la una din fotomodele.
Scuze...Am avut o zi încărcată.
Viaţa mea personală atârnă de un fir de aţă...asta e tot.
Bine ai venit în club. Asta se întâmplă când faci lucrurile ca lumea.
Să mă anunţi când toată viaţa ţi se duce de râpă.
Atunci va fi timpul pentru o promovare.
Nu...în luna februarie.
A vorbit careva cu cineva din personalul lui Salma?
Da, dar a spus că va fi ceva de vară pentru că atunci va face filmul...
Nu.
De asemenea, voi reţine articolul lui Toobin despre
femeile de la Curtea Supremă de Justiţie...adică femeia...
Şi doresc să văd o nouă schiţă privind articolul
referitor la chirurgia plastică... e plictisitor.
Şi acest articol..."Iarna în ţara minunilor"...
încă nu-i minunat.
OK...O să-l refac.
Şi cum merge treaba cu Testino?
Hainele lui Zac Posen au un caracter foarte "scuptural."
Propun ca Testino să-şi desfăşoare şedinţele foto în Grădina lui Noguchi.
Perfect! Mulţumesc Domnului că cineva a mai şi venit azi la servici.
Dar cum rămâne cu accesoriile acelea pentru April?
Păi m-am gândit la broşuri, medalioane, inele...
Nu. Am mai făcut-o în urmă cu doi ani. Ce altceva?
Poate nişte aranjamente florale. Mă gândeam...
Aranjamente florale!? Pentru primăvară.
Îţi taie răsuflarea.
Ne-am gândit să pozăm într-un spaţiu industrial.
Ne-am gândit la contrastul dintre aranjamentele florale şi cel din fundal...
Nu.
Altcineva are vreo idee pe care să o pot folosi?
Poate o batistă antibacteriană?
Cum mai stai cu răceala?
Ca şi cum aş fi pe moarte.
O, Doamne! În seara asta este o petrecere de binefacere.
O aştept de o lună.
Refuz să fiu bolnavă! Voi apărea în Valentino!
Desigur.
Toţi vor ajunge mai devreme pentru a se pregăti, aşa că...
Te sfătuiesc să te duci să-ţi iei geanta Fendi
şi apoi te poţi duce acasă.
Da? Bine. E minunat!
De fapt, e perfect.
Am să iau ceva de la "Magnolia Bakery".
Astăzi e ziua de naştere a lui Nate...
aşa că...voi face o mică petrecere pentru el.
Da, aud asta...Şi apoi vreau să aud asta.
Îmi iubesc munca, îmi iubesc munca, îmi iubesc munca...
Alo?
Înainte de petrecerea de binefacere din seara aceasta, vreau să mă asigur
că amândouă veţi lua la puricat lista cu invitaţi.
Dar...am...am crezut că doar prima dvs. asistentă se ocupă cu aşa ceva.
Numai că prima mea asistentă s-a decis să nu devină...
o pacoste cu o gripă virală.
O să veniţi să mă ajutaţi.
Asta-i tot.
Bine...
Aceştia sunt invitaţii. Miranda i-a invitat pe toţi.
Trebuie să ne asigurăm ca toţi să creadă că ea îi cunoaşte exact cine sunt.
I-am studiat săptămâni de zile.
Şi trebuie să o termin asta până diseară?
Nu doar asta e, Andy. Mai e şi asta.
Uite ce...începeţi fără mine, OK? Voi veni cât pot de repede.
Andy, haide. E totuşi anivers...
OK. Dar grăbeşte-te.
Lilly, te rog. Acesta e ultimul lucru pe care...
Îmi place aia!
Te voi suna imediat, OK?
Mi se va potrivi?
O, da...Puţin ulei Crisco şi o undiţă şi intrăm în afaceri.
O, Dumnezeule! Andy, arăţi atât de chic!
O...mersi.
Iar tu arăţi aşa de suplă.
- Chiar aşa!? - Da.
Am început o nouă dietă. E foarte eficientă.
Adică nu mănânc nimic.
Şi când cred că am să leşin, atunci mănânc un cubuleţ cu brânză.
- În mod clar că funcţionează. - Ştiu.
Stomacul ăsta mă ţine deoparte de o siluetă suplă.
Este John Folger, noul director artistic al lui Jose Ren.
John! Mulţumesc că ai venit.
Mulţumesc.
Nu te mai zgâlţâi!
Îmi pare rău. Dar am întârziat aşa mult.
Conformează-te. Trebuie să fii aici.
Emily, ia vino-ncoa.
Aia nu-i Jacqueline Follet, de la "French Runway"?
O, Doamne! Miranda o urăşte!
- Trebuia să fie în locul lui Miranda. - N-am ştiut.
Da...
- Miranda! Un eveniment fabulos! - Ai adus-o pe Jacqueline!
Surpriză?
Surpriză.
Minunat.
Ne bucurăm foarte mult că ne-ai putut onora cu prezenţa ta.
Am aşteptat un an întreg pentru asta.
Ei bine...Îţi suntem foarte... recunoscători că ai făcut asta.
Deci...Tu...ai primit ce ţi-am trimis?
Da. Vom discuta despre asta pe miercuri.
Desigur...Seara asta nu discutăm afaceri.
Distracţie plăcută.
Emily...
O, Dumnezeule! I-am uitat numele...
Este ca...Ştiu că are de-a face cu...
Ia stai puţin...El era...
O, Dumnezeule...ştiu că...
Este ambasadorul Franklin.
Şi aceea este femeia pentru care şi-a părăsit soţia - Rebecca.
- Rebecca...Domnule ambasador... - Miranda...
E minunat.
Mulţumesc.
- Ia te uită! - Bună!
Eşti...eşti ca o viziune!
Mulţumesc Domnului că ţi-am salvat postul.
Da...
Ştii...Mi-am mai dat seama şi eu de unele lucruri.
Şi am ajuns la concluzia că nu sunt aşa de drăguţă precum ai crezut.
Sper că nu.
Dacă n-ar fi fost prostul tău de iubit, te-aş fi răpit chiar acum.
- Chiar îmi spui chestiile astea? - Desigur.
Ei bine, trebuie să plec.
Eşti sigură? Pentru că editorul meu de la revista "New Yorker" e înăuntru.
Aş putea să-ţi fac cunoştinţă cu el.
Mi-ai trimis nişte materiale ca să mă uit peste ele. Îţi aminteşti?
Da...
Ei bine, trebuie să recunosc. Am citit doar câteva...
Pentru că ai trimis un pachet foarte, foarte mare.
Iar din ceea ce am citit eu, nu era deloc rău.
Eu cred...Eu cred că tu ai talent, Andy.
Ar trebui să faci cunoştinţă cu el. Hai vino...Doar un pahar.
OK...Da. Cred că un pahar aş putea lua.
Nu...Nu pot. Îmi pare rău, dar trebuie să plec.
Bine. Trimite-i salutări prietenului tău.
Îmi cer scuze...Dar n-aţi putea merge mai repede?
Sunt sigur că el va înţelege.
Da...
Bună...
La mulţi ani!
Îmi pare atât de rău...
Am tot încercat să plec..dar s-au întâmplat mai multe chestii şi...
- Ştii...nu am avut ce să fac. - Nu-ţi fă griji.
Mă duc în pat.
Putem să vorbim despre asta?
Arăţi foarte bine.
Andy?
Ai Cartea?
Paris-ul va reprezenta cea mai importantă săptămână din tot anul meu.
Am nevoie de cea mai bună echipă lângă mine.
Dar n-o va include şi pe Emily.
Ia stai puţin. Nu o va include...
Nu...Miranda... Emily ar muri.
Toată viaţa sa înseamnă Paris.
Nu mănâncă de săptămâni întregi...
Eu nu...Eu nu pot...să fac asta, Miranda. Nu pot.
Dacă nu te duci, înseamnă că nu te gândeşti serios la viitorul tău.
La "Runway" sau la alte publicaţii.
Decizia îţi aparţine.
- Dar... - Asta e tot.
- Bună. - Bună.
- Nu vii în pat? - Da, în 5 minute. OK?
Andrea, să nu uiţi să-i spui lui Emily.
Fă-o acum.
Nu răspunde...Nu răspunde... Nu răspunde...
- Bună. - Emily!
Bună...Scuze pentru întârziere. Miranda a avut nevoie de nişte eşarfe.
Şi mi-a spus de ieri, dar am uitat ca proasta şi m-am panicat...
Emily, Emily... Trebuie să vorbesc cu tine.
Dar le-am căutat...Era deschis la Chauffay...
Ooops! Scuză-mă!
La Chauffay era eşarfe "Hermes". Aşa că le-am luat. Minunat!
OK...Emily...Când te întorci trebuie să vorbesc ceva cu tine...
Ei bine...Sper că nu este nici o problemă cu Miranda.
Nu chiar.
E bine. Pentru că acum nu am nevoie să am de-a face cu aşa ceva...
O, Dumnezeule!
Emily?
Nu mă interesa deloc dacă te concedia sau te bătea...
Ar fi trebuit să-i spui "Nu!"
Nu am avut ce face... Ştii doar cum e ea.
Asta e o scuză patetică.
Ştii ce mă irită de fapt în toată această poveste?
Că tu ai fost cea care ai spus că nu-ţi pasă de chestia asta.
Că ţie nu-ţi pasă de modă. Că vrei să fii doar o ziaristă.
Ce naiba...?
Emily, ştiu că eşti supărată. Nu te învinovăţesc.
Recunoaşte, Andy... Ţi-ai vândul sufletul diavolului.
Din ziua în care ţi-ai pus în picioare o pereche de pantofi "Jimmy Choo".
Am jurat! Şi ştii ce pur şi simplu mă omoară?
În legătură cu toate...
Referitor la hainele pe care le vei primi...adică...
Nu le meriţi!
Tu mănânci lipide, pentru Dumnezeu!
Lipide!
Atât de nedrept.
- Emily... - Pleacă.
- Emily... - Am spus să pleci!
Te vei duce la Paris pentru a lua parte la prezentări?
Este cel mai tare eveniment de modă al anului!
- Şi pe cine vei vedea? Pe Galliano? - Da.
- Pe Karl Lagerfeld? - Da.
- Pe Nicolas Ghesquiere? - Da.
OK...Acum mă sperii.
Minunat!
- Bună! - Bună!
Petrecerea este...uimitoare!
Sunt atât de mândră de tine!
Mulţumesc! OK...Să începem şedinţa foto în spate.
O să vezi că designul e nemaipomenit. O să-ţi placă.
Desigur.
Iar tu...am pe cineva cu care să faci cunoştinţă.
Artă şi sex...urmează calea.
- Ne vedem mai încolo. OK? - OK.
Hei...Hei! Fata lui Miranda?
Bună.
Tocmai mă gândeam la tine.
- Ei, haide... - E adevărat.
Realizez profilul lui Gaultier pentru interviu.
Şi...Îmi făceam bagajele către Paris şi mă întrebam...
dacă nu vei fi şi tu acolo.
De fapt...chiar mă duc acolo.
Minunat. Eu voi sta într-un mic hotel fantastic...
Chiar vis-a-vis de el, se află un restaurant care îţi va schimba viaţa.
Îmi pare rău, dar voi fi prea ocupată cu lucrul.
Poate că va schimba viaţa altei persoane.
Ce păcat. Mă întreb dacă voi reuşi asta.
Lily...
Lily, e doar un tip pe care îl cunosc de la servici.
Da.
- Pare o chestie de servici. - Ştii ce...Faci prea mare caz...
Nu! Andy pe care o cunosc eu e îndrăgostită nebuneşte de Nate.
Întotdeauna ajunge cu cinci minute mai devreme...
Crede că..."Club Monaco" reprezintă arta.
În ultimii 15 ani ştiu totul despre Andy.
Dar această persoană...această bucăţică...
care flirtează pe la colţuri cu un macho al modei...
Nu o pot înţelege.
- Lily... - Distracţie plăcută în Paris.
Pleci în Paris?
Da...e o chestie de ultimă oră.
Am crezut că Paris-ul e important pentru Emily...
Da, bine. Acum şi tu mă condamni.
Hei, Andy! Andy!
Andy, ce naiba se întâmplă cu tine?
Nu am avut ce face, OK? Miranda m-a rugat şi nu am putut spune "nu".
Ştiu, ştiu...Ăsta e răspunsul tău la toate "Nu am avut ce face".
Ca şi cum această slujbă ţi-a fost impusă şi nu poţi lua decizii...
Eşti supărat pentru faptul că eu lucrez până târziu şi
pentru că am lipsit la petrecerea de ziua ta de naştere.
- Îmi pare rău. - Haide. Crezi că am 4 ani?
Urăşti revista "Runway" şi pe Miranda şi crezi că moda e o prostie.
Le urăşti...şi asta e clar!
Andy, toată ziua am subţiat vinul.
Nu fac parte din Crucea Roşie.
Ştii ce...Nu mi-ar păsa nici dacă ai dansa la bară toată noaptea.
Atât timp cât o faci cu o anumită decenţă.
Tu îmi spuneai înainte că e doar o slujbă.
Tu îmi spuneai că făceai glume de fetele de la "Runway".
Ce s-a întâmplat? Acum ai devenit una din ele.
- E absurd! - Nu-i nimic, e bine.
Fă-o în continuare. Dar să nu ne mai prefacem că mai avem ceva în comun.
- Nu cred că ai vorbit serios... - Ba da.
Ei bine...
Poate că această călătorie a venit la timpul potrivit.
Poate că...ar trebui să facem o pauză.
Nate?
Îmi pare rău.
Aşteaptă puţin...
Ştii ce...în caz că te întrebi...
Persoana căruia îi răspunzi întotdeauna la telefon...aceasta reprezintă relaţia ta.
Sper ca amândoi să fiţi foarte fericiţi împreună.
Alo?
Ce mai faci? Ce bine să te văd. Mulţumesc că ai venit.
- Ţi-a plăcut colecţia? - Categoric.
Aceasta este Emily.
- Bună, ce mai faceţi? - E o plăcere să vă cunosc.
V-a plăcut parada?
Miranda, care este punctul de intersecţie între moda americană şi cea franceză?
Ia să mă gândesc...
Încă îmi eşti datoare pentru cartea "Harry Potter".
- Chiar aşa? - Desigur.
În seara asta lucrezi?
Nu...De fapt Miranda are o cină.
Minunat. Deci eşti liberă. Mai este şi problema cu iubitul...
Ia stai puţin...Să nu-mi spui că nu mai e nici o problemă.
- Nu fi prea disperată... - Hai, nu te mai prosti atât.
La ce oră să vin să te iau?
Te voi suna.
Iată că ai venit.
Trebuie să ne uităm după...lista privind aşezarea scaunelor...la cină.
OK. Da...Sigur.
Am aici lista...
Da, mişcă-te ca melcul. Ştii cât de mult mă enervează asta.
OK...Deci...
Mai întâi, trebuie să-l mutăm pe Snoop Dogg la masa mea.
Dar masa ta e ocupată.
Steven nu mai vine.
O, Steven...? Atunci eu nu trebuie să...
Nu trebuie să mă mai duc să-l iau pe Steven de la aeroport mâine?
Ei bine....Dacă vorbeşti cu el şi el decide să se mai regândească la divorţ...
Atunci, da, cred că poate veni.
Eşti foarte atrăgătoare. Aşa că...ia şi te distrează.
Şi când ne vom întoarce în New-York...
Trebuie să luăm legătura cu... Leslie.
Să vedem ce poate să facă pentru a diminua efectul mass-mediei asupra noastră...
Un alt divorţ anunţat la rubrica de "Bârfe"...
Îmi imaginez ce vor scrie despre mine...
"Femeia-dragon...obsedată de carieră..."
"Regina zăpezii divorţează de un alt domn Priestley..."
Rupert Murdoch ar trebui să-mi taie un cec pentru ziarele care se vând datorită mie.
Oricum, eu...Nu-mi pasă ce scrie fiecare despre mine.
Dar...dar fetele mele...
E atât de nedrept faţă de fete...
Doar că...
Încă o dezamăgire...
Un alt divorţ...un alt tată... Imaginează-ţi...
Dumnezeule!
Oricum, chestia e că...
Chestia e că...
Chestia e că trebuie să ne gândim unde va sta Donatella...
pentru că ea nu vorbeşte cu nimeni.
Îmi pare atât de rău, Miranda. Vrei ca să amânăm totul?
Nu fi ridicolă. De ce am face asta?
Aş putea face altceva?
Doar serviciul.
Asta-i tot.
Bună. Am nevoie de itinerariul lui Miranda pentru mâine.
OK. Intră.
Cum ai realizat această combinaţie?
Oh...Ce-am avut şi eu la îndemână.
Lasă-mă să te văd.
De necrezut!
- Îţi vine foarte bine. - Da?
- Da. - OK.
Superb.
Cred că munca mea cu tine s-a terminat.
Vom sărbători. Mă duc să aduc nişte şampanie.
OK. Pentru ce toastăm?
Toastăm pentru..."slujba de vis".
Cea pe care milioane de fete şi-ar dori-o.
Am făcut-o deja în urmă cu câteva luni.
Nu mă refeream la tine...
- James Holt... - Da...
Massimo Cortelione...
Cel care investeşte în compania lui James pentru a o globaliza.
Genţi, pantofi, parfumuri...
Şi James...are nevoie de un partener.
Şi...acel partener...
Voi fi eu.
Este...
Nu, nu! Miranda deja ştie. Ea mi-a urat deja mult noroc.
Dar, dar...tu pleci! Nu-mi pot imagina "Runway" fără tine.
- Ce? - Sunt atât de entuziasmat!
Pentru prima dată în 18 ani voi face ceea ce doresc în viaţa proprie.
O, Dumnezeule!
Voi fi capabil să vin în Paris şi să văd Parisul.
Ei bine...Felicitări.
Nigel, o meriţi.
Pun pariu pe mărimea 36 de la pantaloni.
E mărimea 34.
- Chiar aşa!? - Noroc!
- În cinstea ta. - Pentru noi.
Ia lasă-mă să văd.
OK. Vreau doar să spun...
Că "da", Miranda face lucruri cu care nu sunt de acord.
- Dar... - Haide. Tu o urăşti. Recunoaşte.
- Nu! - Ea este o sadică faimoasă.
Şi nu în sensul bun.
OK, ea este dură.
Dar dacă ea ar fi fost bărbat, nimeni nu ar mai fi zis nimic.
Scuze...dar nu-mi...nu-mi vine a crede că tu o aperi.
Fata care oscilează în jurul poveştilor ei gazetăreşti.
Draga mea prietenă...te îndrepţi către partea întunecată.
- O voi accepta... - Nu ar trebui. Eşti sexy.
Sexy?
Serios?
- Ştii...ştii unde ne îndreptăm? - Da.
Pentru că eu m-am pierdut.
Nu-ţi fă griji. Cunosc oraşul ca pe propria mea mână.
E locul meu favorit în întreaga lume.
Gertrude Stein a spus odată: "America este ţara mea..."
"Iar Paris-ul este oraşul unde mă simt ca acasă".
E adevărat.
Ce faci? Citeşti lucruri de genul acesta
şi apoi le foloseşti cu fetele?
Sunt Christian Thompson...
- Şi ăsta e numele meu. - Şi ăsta e numele meu.
Desigur.
Sunt liber întreprinzător. Am mult timp la dispoziţie.
Ştii...niciodată nu am înţeles de ce lumea e înnebunită aşa după...Paris.
Dar...E atât de frumos!
Nu...Nu pot. Îmi pare rău. Nu pot.
Eu şi cu Nate am terminat-o abia în urmă cu câteva zile...
Am băut cam mult vin...şi nu pot gândi prea bine...
Abia te cunosc şi mă aflu şi într-un oraş străin...
Eu... Nu mai am şi alte scuze.
Slavă Domnului.
"Bonjour, madame!"
Ce naiba e asta?
Dar ce pare a fi? Un model.
Da...A cui?
Aşa va arăta "Runway"-ul american atunci când Jacqueline Follet...
va fi noul director al publicaţiei.
- O va înlocui pe Miranda? - Da.
Şi mă va aduce pe mine pentru a mă ocupa de tot departamentul editorial.
Eşti chiar surprinsă?
Jacqueline e mult mai tânără decât Miranda. Va aduce un suflu nou.
Ca să nu mai vorbesc că "American Runway" este una dintre cele mai scumpe afaceri.
Jacqueline va face acelaşi lucru pentru mult mai puţini bani.
Iar Irv...Irv este un om de afaceri.
Miranda va fi distrusă. "Runway" înseamnă toată viaţa ei.
Nu-i puteţi face asta!
E deja făcut. Miranda va afla de asta după petrecere.
Şi ea nu ştie nimic?
E o femeie adultă. Va fi bine.
- Trebuie să plec. - Andy!
Andy, s-a decis deja! Iubito, s-a decis!
Nu sunt iubita ta.
- Alo? - Oh, oh! Slavă Domnului!
- Eşti acolo? - Poftim...?
Trebuie să vorbesc cu tine imediat. Vin în 10 minute...
Rahat...! Rahat...!
- Da? - O, bună.
Domnule Ravitz, îmi pare rău de deranj, dar mă întrebam...
Andy...ţi-ai pierdut minţile de tot!?
- Trebuie să vorbesc cu tine. - Nu mă deranja.
Doar că...
Miranda!? Miranda...trebuie să vorbesc cu tine.
Irv a numit-o pe Jacqueline Follet ca noul director a lui "Runway".
Christian Thompson mi-a spus. El va lucra pentru ea.
Şi m-am gândit că dacă îţi spun ţie, poate o poţi rezolva.
- Miros a frezii? - Ce? Nu.
Eu...Eu în mod obişnuit...
Dacă...văd frezii oriunde... voi fi foarte dezamăgită.
Timp de 72 de ani, "Runway" a fost mai mult decât o revistă.
A fost ca un far călăuzitor plin de eleganţă şi graţie.
Miranda Priestly a fost cel mai bun apărător al acestui far.
A impus standarde severe pe care i-au inspirat pe oamenii din toată lumea.
Doamnelor şi domnilor, v-o prezint pe Miranda Priestly.
Mulţumesc, dragul meu prieten.
"Bonjour!"
Mulţumesc foarte mult că aţi venit astăzi...
Pentru că ne ajutaţi în sărbătorirea dragului nostru prieten, James Holt.
Dar înainte să vă vorbesc despre James şi despre realizările sale...
Aş dori mai întâi să vă prezint câteva noutăţi.
După cum mulţi ştiţi, recent, Massimo Cortelione...
A fost de acord să contribuie financiar expansiunea mărcii "James Holt".
Pentru a transforma opera acestui artist vizionar...
într-o marcă universală. Ceea ce este foarte emoţionant.
"Runway" şi James Holt împărtăşesc multe lucruri comune.
Dar peste toate este ataşamentul pentru excelenţă.
De aceea, nu mai este nici o surpriză...
Că atunci când a venit timpul pentru John să aleagă un nou preşedinte
pentru "James Holt International", el a ales
pe cineva din familia "Runway".
Şi astăzi este marea mea fericire să vă anunţ pe toţi persoana...
Este prietena mea, de mult timp, o colegă nemaipomenită...
Jacqueline Follet.
Mersi.
Acum vom continua cu sărbătorirea lui James Holt.
Noi cei de la "Runway" suntem foarte mândri de...
Când va fi momentul, ea mă va răsplăti.
- Eşti sigur? - Nu.
Dar mă aştept la ce e mai bine.
Trebuie.
Credeai că nu ştiam?
Ştiam ce se întâmplă de mult timp...
Numai că mi-a luat ceva timp
pentru a găsi o alternativă convenabilă pentru Jacqueline.
Şi postul de la James Holt era atât de promiţător.
Desigur, a muşcat momeala.
Şi i-am spus lui Irv că Jacqueline nu era disponibilă.
Adevărul e că nimeni nu ar putea să facă ceea ce fac eu.
Nici chiar ea.
Şi oricine s-ar fi încumetat la conducerea revistei, ar fi avut de suferit.
În special datorită listei.
Lista fotografilor, editorilor, scriitorilor, creatorilor de modă...
toţi cei care au fost ajutaţi de către mine,
şi care mi-au promis că vor pleca odată cu mine, de voi părăsi "Runway".
Aşa că el şi-a reconsiderat poziţia.
Dar am fost foarte, foarte impresionată de faptul că ai încercat să mă avertizezi.
Nu am crezut niciodată că voi ajunge să spun asta, Andrea.
Dar eu chiar că...
Văd multe lucruri din mine în tine.
Tu poţi vedea ceea ce oamenii vor...au nevoie...
Şi tu poţi decide... pentru tine însuţi.
Nu cred că îmi place lucrul acesta.
Eu...
Nu aş putea să fac ce i-ai făcut lui, Nigel, Miranda. Nu aş putea face aşa ceva.
Tu deja ai făcut-o.
Cu Emily.
Nu a...Nu.
A fost ceva diferit. Nu am avut posibilitate de a alege.
Ba da, ai ales. Ai ales să vii...
În această viaţă, aceste alegeri sunt necesare.
Dar eu...Nu asta îmi şi doresc.
Adică...Nu doresc să duc o viaţă ca a ta.
Nu fi ridicolă, Andrea. Toţi îşi doresc asta.
Toţi îşi doresc să fie ca noi.
Sună Miranda
Trebuie să mă duc la muncă în 20 de minute.
Ce s-a întâmplat?
Eu doar...Vream să-ţi spun că tu ai dreptate.
Despre totul.
Despre faptul că...am întors spatele prietenilor, familiei şi...
Tuturor celor în care am crezut.
Şi pentru ce?
Pentru pantofi...cămăşi... pentru geci şi curele...
Îmi pare rău...
Eu...
Am fost în Boston cât ai fost tu plecată.
Pentru un interviu de angajare.
Şi...?
Şi...Te uiţi la un noul bucătar-şef.
Mă mut acolo în câteva săptămâni.
E minunat...Felicitări!
Nu ştiu ce mă voi face fără sandwichurile tale cu brânză...
Sunt destul de sigur că în Boston există pâine...
Chiar şi brânză de-a ta...
S-ar putea să ne gândim noi la ceva.
- Aşa crezi? - Da.
Deci...Cum rămâne cu tine? Ce vei face acum?
- De...de fapt, am azi un interviu. - O, da?
- Asta vei purta? - Taci din gură.
- Andy, eu sunt Greg. - Bună.
Haide.
Materialele sunt excelente.
Se pare că practici stilul de jurnalism pe care noi exact îl realizăm.
Singura mea întrebare e: "Runway"?
Ai stat acolo mai puţin de un an.
Ce naiba ai făcut acolo?
Am învăţat multe.
Iar în final...am cam... dat-o în bară.
Am...sunat acolo pentru o recomandare.
Şi în final am obţinut un fax chiar de la Miranda Priestly...
În care spune că dintre toate asistentele pe care ea le-a avut...
Tu ai fost de departe cea mai mare dezamăgire a ei.
Şi...dacă nu te angajez, sunt un idiot.
Cred că ai făcut un lucru bun.
- Biroul lui Miranda Priestly. - Bună, Emily! Andy la telefon.
Nu închide... Vreau să te rog să-mi faci o favoare.
Vrei să-mi ceri mie o favoare?
Da...Problema e că am multe haine din Paris...
Şi nu am loc unde să le pun... Aşa că...
Şi mă întrebam dacă nu ai vrea să ai tu grijă de ele.
Ei bine, nu ştiu... E o obligaţie mare...
Şi ar trebui să am grijă de ele...
Dar cred că te pot ajuta. Am să-l trimit pe Roy să le ridice în după-amiaza asta.
Mulţumesc, Emily. Îţi sunt recunoscătoare.
Mult noroc!
Ai de pus nişte pantofi mari.
Nu înţeleg de ce a întârziat atât. Spune-i să se schimbe şi să vină.
Dă-i drumul!
Traducerea şi adaptarea: SHAKTI & LOVENDAL E-mail: red_roxana84@yahoo.com E-mail: ovidiu_iacob@yahoo.com
Mai pot să te ajut cu ceva?
- Mm...nu. Asta e tot. - OK.
- Bună. - Bună.
Am trecut pe la Dean & Deluca. Numai un căpşune costă 5 dolari.
Dar m-am gândit că dacă tot ai renuţat la slujbă...
ar trebui să sărbătorim.
Ascultă, Nate...
Stai aşa...
Ai renunţat la slujbă şi tot mai lucrezi la proiectul gemenelor pentru Ştiinţe?
Da, era prea frumos.
OK. După ce am vorbit, mi-am dat seama
că n-avea nici un rost să renunţ
la atâtea luni de muncă grea.
Am avut un moment de slăbiciune, atât.
Da, ori asta, ori slujba ta e o prostie şi şefa ta o nebună.
Bine. Cum vrei...
E slujba ta.
Nate, haide. Sunt aceeaşi persoană ca şi înainte.
Încă mai vreau aceleaşi lucruri.
Aceeaşi Andy în haine mai bune.
Îmi plăceau hainele tale vechi.
Adevărat? Dar ce zici de acest colier? Îţi place?
Şi...rochia aceasta este nouă.
Ei bine...mai este ceva care e nou...
Care s-ar putea să-ţi placă... dar...
Ce zici de asta..?
Nu-ţi place. Mai bine aş...
E numărul 2. Numărul 2.
- Bună. - Bună.
Întoarce-te.
O...înţeleg, înţeleg, înţeleg. Se numeşte "jungla urbană", nu?
Da...Femeia modernă îşi eliberează animalul din ea,
pentru a locui în marele oraş.
Nu-mi vine să cred că am făcut porcăria asta toată ziua.
- Bobby, vino-ncoa. - A...mersi, mersi.
Ia să vedem...
Asigură-te că Miranda o va primi cât de repede se poate.
I-am spus că am schimbat Dior pentru Rocha.
Minunat...Abia aştept.
- Pardon...Ce e cu atitudinea asta? - Scuză-mă.
Nu mă fă să te dau de mâncare la una din fotomodele.
Scuze...Am avut o zi încărcată.
Viaţa mea personală atârnă de un fir de aţă...asta e tot.
Bine ai venit în club. Asta se întâmplă când faci lucrurile ca lumea.
Să mă anunţi când toată viaţa ţi se duce de râpă.
Atunci va fi timpul pentru o promovare.
Nu...în luna februarie.
A vorbit careva cu cineva din personalul lui Salma?
Da, dar a spus că va fi ceva de vară pentru că atunci va face filmul...
Nu.
De asemenea, voi reţine articolul lui Toobin despre
femeile de la Curtea Supremă de Justiţie...adică femeia...
Şi doresc să văd o nouă schiţă privind articolul
referitor la chirurgia plastică... e plictisitor.
Şi acest articol..."Iarna în ţara minunilor"...
încă nu-i minunat.
OK...O să-l refac.
Şi cum merge treaba cu Testino?
Hainele lui Zac Posen au un caracter foarte "scuptural."
Propun ca Testino să-şi desfăşoare şedinţele foto în Grădina lui Noguchi.
Perfect! Mulţumesc Domnului că cineva a mai şi venit azi la servici.
Dar cum rămâne cu accesoriile acelea pentru April?
Păi m-am gândit la broşuri, medalioane, inele...
Nu. Am mai făcut-o în urmă cu doi ani. Ce altceva?
Poate nişte aranjamente florale. Mă gândeam...
Aranjamente florale!? Pentru primăvară.
Îţi taie răsuflarea.
Ne-am gândit să pozăm într-un spaţiu industrial.
Ne-am gândit la contrastul dintre aranjamentele florale şi cel din fundal...
Nu.
Altcineva are vreo idee pe care să o pot folosi?
Poate o batistă antibacteriană?
Cum mai stai cu răceala?
Ca şi cum aş fi pe moarte.
O, Doamne! În seara asta este o petrecere de binefacere.
O aştept de o lună.
Refuz să fiu bolnavă! Voi apărea în Valentino!
Desigur.
Toţi vor ajunge mai devreme pentru a se pregăti, aşa că...
Te sfătuiesc să te duci să-ţi iei geanta Fendi
şi apoi te poţi duce acasă.
Da? Bine. E minunat!
De fapt, e perfect.
Am să iau ceva de la "Magnolia Bakery".
Astăzi e ziua de naştere a lui Nate...
aşa că...voi face o mică petrecere pentru el.
Da, aud asta...Şi apoi vreau să aud asta.
Îmi iubesc munca, îmi iubesc munca, îmi iubesc munca...
Alo?
Înainte de petrecerea de binefacere din seara aceasta, vreau să mă asigur
că amândouă veţi lua la puricat lista cu invitaţi.
Dar...am...am crezut că doar prima dvs. asistentă se ocupă cu aşa ceva.
Numai că prima mea asistentă s-a decis să nu devină...
o pacoste cu o gripă virală.
O să veniţi să mă ajutaţi.
Asta-i tot.
Bine...
Aceştia sunt invitaţii. Miranda i-a invitat pe toţi.
Trebuie să ne asigurăm ca toţi să creadă că ea îi cunoaşte exact cine sunt.
I-am studiat săptămâni de zile.
Şi trebuie să o termin asta până diseară?
Nu doar asta e, Andy. Mai e şi asta.
Uite ce...începeţi fără mine, OK? Voi veni cât pot de repede.
Andy, haide. E totuşi anivers...
OK. Dar grăbeşte-te.
Lilly, te rog. Acesta e ultimul lucru pe care...
Îmi place aia!
Te voi suna imediat, OK?
Mi se va potrivi?
O, da...Puţin ulei Crisco şi o undiţă şi intrăm în afaceri.
O, Dumnezeule! Andy, arăţi atât de chic!
O...mersi.
Iar tu arăţi aşa de suplă.
- Chiar aşa!? - Da.
Am început o nouă dietă. E foarte eficientă.
Adică nu mănânc nimic.
Şi când cred că am să leşin, atunci mănânc un cubuleţ cu brânză.
- În mod clar că funcţionează. - Ştiu.
Stomacul ăsta mă ţine deoparte de o siluetă suplă.
Este John Folger, noul director artistic al lui Jose Ren.
John! Mulţumesc că ai venit.
Mulţumesc.
Nu te mai zgâlţâi!
Îmi pare rău. Dar am întârziat aşa mult.
Conformează-te. Trebuie să fii aici.
Emily, ia vino-ncoa.
Aia nu-i Jacqueline Follet, de la "French Runway"?
O, Doamne! Miranda o urăşte!
- Trebuia să fie în locul lui Miranda. - N-am ştiut.
Da...
- Miranda! Un eveniment fabulos! - Ai adus-o pe Jacqueline!
Surpriză?
Surpriză.
Minunat.
Ne bucurăm foarte mult că ne-ai putut onora cu prezenţa ta.
Am aşteptat un an întreg pentru asta.
Ei bine...Îţi suntem foarte... recunoscători că ai făcut asta.
Deci...Tu...ai primit ce ţi-am trimis?
Da. Vom discuta despre asta pe miercuri.
Desigur...Seara asta nu discutăm afaceri.
Distracţie plăcută.
Emily...
O, Dumnezeule! I-am uitat numele...
Este ca...Ştiu că are de-a face cu...
Ia stai puţin...El era...
O, Dumnezeule...ştiu că...
Este ambasadorul Franklin.
Şi aceea este femeia pentru care şi-a părăsit soţia - Rebecca.
- Rebecca...Domnule ambasador... - Miranda...
E minunat.
Mulţumesc.
- Ia te uită! - Bună!
Eşti...eşti ca o viziune!
Mulţumesc Domnului că ţi-am salvat postul.
Da...
Ştii...Mi-am mai dat seama şi eu de unele lucruri.
Şi am ajuns la concluzia că nu sunt aşa de drăguţă precum ai crezut.
Sper că nu.
Dacă n-ar fi fost prostul tău de iubit, te-aş fi răpit chiar acum.
- Chiar îmi spui chestiile astea? - Desigur.
Ei bine, trebuie să plec.
Eşti sigură? Pentru că editorul meu de la revista "New Yorker" e înăuntru.
Aş putea să-ţi fac cunoştinţă cu el.
Mi-ai trimis nişte materiale ca să mă uit peste ele. Îţi aminteşti?
Da...
Ei bine, trebuie să recunosc. Am citit doar câteva...
Pentru că ai trimis un pachet foarte, foarte mare.
Iar din ceea ce am citit eu, nu era deloc rău.
Eu cred...Eu cred că tu ai talent, Andy.
Ar trebui să faci cunoştinţă cu el. Hai vino...Doar un pahar.
OK...Da. Cred că un pahar aş putea lua.
Nu...Nu pot. Îmi pare rău, dar trebuie să plec.
Bine. Trimite-i salutări prietenului tău.
Îmi cer scuze...Dar n-aţi putea merge mai repede?
Sunt sigur că el va înţelege.
Da...
Bună...
La mulţi ani!
Îmi pare atât de rău...
Am tot încercat să plec..dar s-au întâmplat mai multe chestii şi...
- Ştii...nu am avut ce să fac. - Nu-ţi fă griji.
Mă duc în pat.
Putem să vorbim despre asta?
Arăţi foarte bine.
Andy?
Ai Cartea?
Paris-ul va reprezenta cea mai importantă săptămână din tot anul meu.
Am nevoie de cea mai bună echipă lângă mine.
Dar n-o va include şi pe Emily.
Ia stai puţin. Nu o va include...
Nu...Miranda... Emily ar muri.
Toată viaţa sa înseamnă Paris.
Nu mănâncă de săptămâni întregi...
Eu nu...Eu nu pot...să fac asta, Miranda. Nu pot.
Dacă nu te duci, înseamnă că nu te gândeşti serios la viitorul tău.
La "Runway" sau la alte publicaţii.
Decizia îţi aparţine.
- Dar... - Asta e tot.
- Bună. - Bună.
- Nu vii în pat? - Da, în 5 minute. OK?
Andrea, să nu uiţi să-i spui lui Emily.
Fă-o acum.
Nu răspunde...Nu răspunde... Nu răspunde...
- Bună. - Emily!
Bună...Scuze pentru întârziere. Miranda a avut nevoie de nişte eşarfe.
Şi mi-a spus de ieri, dar am uitat ca proasta şi m-am panicat...
Emily, Emily... Trebuie să vorbesc cu tine.
Dar le-am căutat...Era deschis la Chauffay...
Ooops! Scuză-mă!
La Chauffay era eşarfe "Hermes". Aşa că le-am luat. Minunat!
OK...Emily...Când te întorci trebuie să vorbesc ceva cu tine...
Ei bine...Sper că nu este nici o problemă cu Miranda.
Nu chiar.
E bine. Pentru că acum nu am nevoie să am de-a face cu aşa ceva...
O, Dumnezeule!
Emily?
Nu mă interesa deloc dacă te concedia sau te bătea...
Ar fi trebuit să-i spui "Nu!"
Nu am avut ce face... Ştii doar cum e ea.
Asta e o scuză patetică.
Ştii ce mă irită de fapt în toată această poveste?
Că tu ai fost cea care ai spus că nu-ţi pasă de chestia asta.
Că ţie nu-ţi pasă de modă. Că vrei să fii doar o ziaristă.
Ce naiba...?
Emily, ştiu că eşti supărată. Nu te învinovăţesc.
Recunoaşte, Andy... Ţi-ai vândul sufletul diavolului.
Din ziua în care ţi-ai pus în picioare o pereche de pantofi "Jimmy Choo".
Am jurat! Şi ştii ce pur şi simplu mă omoară?
În legătură cu toate...
Referitor la hainele pe care le vei primi...adică...
Nu le meriţi!
Tu mănânci lipide, pentru Dumnezeu!
Lipide!
Atât de nedrept.
- Emily... - Pleacă.
- Emily... - Am spus să pleci!
Te vei duce la Paris pentru a lua parte la prezentări?
Este cel mai tare eveniment de modă al anului!
- Şi pe cine vei vedea? Pe Galliano? - Da.
- Pe Karl Lagerfeld? - Da.
- Pe Nicolas Ghesquiere? - Da.
OK...Acum mă sperii.
Minunat!
- Bună! - Bună!
Petrecerea este...uimitoare!
Sunt atât de mândră de tine!
Mulţumesc! OK...Să începem şedinţa foto în spate.
O să vezi că designul e nemaipomenit. O să-ţi placă.
Desigur.
Iar tu...am pe cineva cu care să faci cunoştinţă.
Artă şi sex...urmează calea.
- Ne vedem mai încolo. OK? - OK.
Hei...Hei! Fata lui Miranda?
Bună.
Tocmai mă gândeam la tine.
- Ei, haide... - E adevărat.
Realizez profilul lui Gaultier pentru interviu.
Şi...Îmi făceam bagajele către Paris şi mă întrebam...
dacă nu vei fi şi tu acolo.
De fapt...chiar mă duc acolo.
Minunat. Eu voi sta într-un mic hotel fantastic...
Chiar vis-a-vis de el, se află un restaurant care îţi va schimba viaţa.
Îmi pare rău, dar voi fi prea ocupată cu lucrul.
Poate că va schimba viaţa altei persoane.
Ce păcat. Mă întreb dacă voi reuşi asta.
Lily...
Lily, e doar un tip pe care îl cunosc de la servici.
Da.
- Pare o chestie de servici. - Ştii ce...Faci prea mare caz...
Nu! Andy pe care o cunosc eu e îndrăgostită nebuneşte de Nate.
Întotdeauna ajunge cu cinci minute mai devreme...
Crede că..."Club Monaco" reprezintă arta.
În ultimii 15 ani ştiu totul despre Andy.
Dar această persoană...această bucăţică...
care flirtează pe la colţuri cu un macho al modei...
Nu o pot înţelege.
- Lily... - Distracţie plăcută în Paris.
Pleci în Paris?
Da...e o chestie de ultimă oră.
Am crezut că Paris-ul e important pentru Emily...
Da, bine. Acum şi tu mă condamni.
Hei, Andy! Andy!
Andy, ce naiba se întâmplă cu tine?
Nu am avut ce face, OK? Miranda m-a rugat şi nu am putut spune "nu".
Ştiu, ştiu...Ăsta e răspunsul tău la toate "Nu am avut ce face".
Ca şi cum această slujbă ţi-a fost impusă şi nu poţi lua decizii...
Eşti supărat pentru faptul că eu lucrez până târziu şi
pentru că am lipsit la petrecerea de ziua ta de naştere.
- Îmi pare rău. - Haide. Crezi că am 4 ani?
Urăşti revista "Runway" şi pe Miranda şi crezi că moda e o prostie.
Le urăşti...şi asta e clar!
Andy, toată ziua am subţiat vinul.
Nu fac parte din Crucea Roşie.
Ştii ce...Nu mi-ar păsa nici dacă ai dansa la bară toată noaptea.
Atât timp cât o faci cu o anumită decenţă.
Tu îmi spuneai înainte că e doar o slujbă.
Tu îmi spuneai că făceai glume de fetele de la "Runway".
Ce s-a întâmplat? Acum ai devenit una din ele.
- E absurd! - Nu-i nimic, e bine.
Fă-o în continuare. Dar să nu ne mai prefacem că mai avem ceva în comun.
- Nu cred că ai vorbit serios... - Ba da.
Ei bine...
Poate că această călătorie a venit la timpul potrivit.
Poate că...ar trebui să facem o pauză.
Nate?
Îmi pare rău.
Aşteaptă puţin...
Ştii ce...în caz că te întrebi...
Persoana căruia îi răspunzi întotdeauna la telefon...aceasta reprezintă relaţia ta.
Sper ca amândoi să fiţi foarte fericiţi împreună.
Alo?
Ce mai faci? Ce bine să te văd. Mulţumesc că ai venit.
- Ţi-a plăcut colecţia? - Categoric.
Aceasta este Emily.
- Bună, ce mai faceţi? - E o plăcere să vă cunosc.
V-a plăcut parada?
Miranda, care este punctul de intersecţie între moda americană şi cea franceză?
Ia să mă gândesc...
Încă îmi eşti datoare pentru cartea "Harry Potter".
- Chiar aşa? - Desigur.
În seara asta lucrezi?
Nu...De fapt Miranda are o cină.
Minunat. Deci eşti liberă. Mai este şi problema cu iubitul...
Ia stai puţin...Să nu-mi spui că nu mai e nici o problemă.
- Nu fi prea disperată... - Hai, nu te mai prosti atât.
La ce oră să vin să te iau?
Te voi suna.
Iată că ai venit.
Trebuie să ne uităm după...lista privind aşezarea scaunelor...la cină.
OK. Da...Sigur.
Am aici lista...
Da, mişcă-te ca melcul. Ştii cât de mult mă enervează asta.
OK...Deci...
Mai întâi, trebuie să-l mutăm pe Snoop Dogg la masa mea.
Dar masa ta e ocupată.
Steven nu mai vine.
O, Steven...? Atunci eu nu trebuie să...
Nu trebuie să mă mai duc să-l iau pe Steven de la aeroport mâine?
Ei bine....Dacă vorbeşti cu el şi el decide să se mai regândească la divorţ...
Atunci, da, cred că poate veni.
Eşti foarte atrăgătoare. Aşa că...ia şi te distrează.
Şi când ne vom întoarce în New-York...
Trebuie să luăm legătura cu... Leslie.
Să vedem ce poate să facă pentru a diminua efectul mass-mediei asupra noastră...
Un alt divorţ anunţat la rubrica de "Bârfe"...
Îmi imaginez ce vor scrie despre mine...
"Femeia-dragon...obsedată de carieră..."
"Regina zăpezii divorţează de un alt domn Priestley..."
Rupert Murdoch ar trebui să-mi taie un cec pentru ziarele care se vând datorită mie.
Oricum, eu...Nu-mi pasă ce scrie fiecare despre mine.
Dar...dar fetele mele...
E atât de nedrept faţă de fete...
Doar că...
Încă o dezamăgire...
Un alt divorţ...un alt tată... Imaginează-ţi...
Dumnezeule!
Oricum, chestia e că...
Chestia e că...
Chestia e că trebuie să ne gândim unde va sta Donatella...
pentru că ea nu vorbeşte cu nimeni.
Îmi pare atât de rău, Miranda. Vrei ca să amânăm totul?
Nu fi ridicolă. De ce am face asta?
Aş putea face altceva?
Doar serviciul.
Asta-i tot.
Bună. Am nevoie de itinerariul lui Miranda pentru mâine.
OK. Intră.
Cum ai realizat această combinaţie?
Oh...Ce-am avut şi eu la îndemână.
Lasă-mă să te văd.
De necrezut!
- Îţi vine foarte bine. - Da?
- Da. - OK.
Superb.
Cred că munca mea cu tine s-a terminat.
Vom sărbători. Mă duc să aduc nişte şampanie.
OK. Pentru ce toastăm?
Toastăm pentru..."slujba de vis".
Cea pe care milioane de fete şi-ar dori-o.
Am făcut-o deja în urmă cu câteva luni.
Nu mă refeream la tine...
- James Holt... - Da...
Massimo Cortelione...
Cel care investeşte în compania lui James pentru a o globaliza.
Genţi, pantofi, parfumuri...
Şi James...are nevoie de un partener.
Şi...acel partener...
Voi fi eu.
Este...
Nu, nu! Miranda deja ştie. Ea mi-a urat deja mult noroc.
Dar, dar...tu pleci! Nu-mi pot imagina "Runway" fără tine.
- Ce? - Sunt atât de entuziasmat!
Pentru prima dată în 18 ani voi face ceea ce doresc în viaţa proprie.
O, Dumnezeule!
Voi fi capabil să vin în Paris şi să văd Parisul.
Ei bine...Felicitări.
Nigel, o meriţi.
Pun pariu pe mărimea 36 de la pantaloni.
E mărimea 34.
- Chiar aşa!? - Noroc!
- În cinstea ta. - Pentru noi.
Ia lasă-mă să văd.
OK. Vreau doar să spun...
Că "da", Miranda face lucruri cu care nu sunt de acord.
- Dar... - Haide. Tu o urăşti. Recunoaşte.
- Nu! - Ea este o sadică faimoasă.
Şi nu în sensul bun.
OK, ea este dură.
Dar dacă ea ar fi fost bărbat, nimeni nu ar mai fi zis nimic.
Scuze...dar nu-mi...nu-mi vine a crede că tu o aperi.
Fata care oscilează în jurul poveştilor ei gazetăreşti.
Draga mea prietenă...te îndrepţi către partea întunecată.
- O voi accepta... - Nu ar trebui. Eşti sexy.
Sexy?
Serios?
- Ştii...ştii unde ne îndreptăm? - Da.
Pentru că eu m-am pierdut.
Nu-ţi fă griji. Cunosc oraşul ca pe propria mea mână.
E locul meu favorit în întreaga lume.
Gertrude Stein a spus odată: "America este ţara mea..."
"Iar Paris-ul este oraşul unde mă simt ca acasă".
E adevărat.
Ce faci? Citeşti lucruri de genul acesta
şi apoi le foloseşti cu fetele?
Sunt Christian Thompson...
- Şi ăsta e numele meu. - Şi ăsta e numele meu.
Desigur.
Sunt liber întreprinzător. Am mult timp la dispoziţie.
Ştii...niciodată nu am înţeles de ce lumea e înnebunită aşa după...Paris.
Dar...E atât de frumos!
Nu...Nu pot. Îmi pare rău. Nu pot.
Eu şi cu Nate am terminat-o abia în urmă cu câteva zile...
Am băut cam mult vin...şi nu pot gândi prea bine...
Abia te cunosc şi mă aflu şi într-un oraş străin...
Eu... Nu mai am şi alte scuze.
Slavă Domnului.
"Bonjour, madame!"
Ce naiba e asta?
Dar ce pare a fi? Un model.
Da...A cui?
Aşa va arăta "Runway"-ul american atunci când Jacqueline Follet...
va fi noul director al publicaţiei.
- O va înlocui pe Miranda? - Da.
Şi mă va aduce pe mine pentru a mă ocupa de tot departamentul editorial.
Eşti chiar surprinsă?
Jacqueline e mult mai tânără decât Miranda. Va aduce un suflu nou.
Ca să nu mai vorbesc că "American Runway" este una dintre cele mai scumpe afaceri.
Jacqueline va face acelaşi lucru pentru mult mai puţini bani.
Iar Irv...Irv este un om de afaceri.
Miranda va fi distrusă. "Runway" înseamnă toată viaţa ei.
Nu-i puteţi face asta!
E deja făcut. Miranda va afla de asta după petrecere.
Şi ea nu ştie nimic?
E o femeie adultă. Va fi bine.
- Trebuie să plec. - Andy!
Andy, s-a decis deja! Iubito, s-a decis!
Nu sunt iubita ta.
- Alo? - Oh, oh! Slavă Domnului!
- Eşti acolo? - Poftim...?
Trebuie să vorbesc cu tine imediat. Vin în 10 minute...
Rahat...! Rahat...!
- Da? - O, bună.
Domnule Ravitz, îmi pare rău de deranj, dar mă întrebam...
Andy...ţi-ai pierdut minţile de tot!?
- Trebuie să vorbesc cu tine. - Nu mă deranja.
Doar că...
Miranda!? Miranda...trebuie să vorbesc cu tine.
Irv a numit-o pe Jacqueline Follet ca noul director a lui "Runway".
Christian Thompson mi-a spus. El va lucra pentru ea.
Şi m-am gândit că dacă îţi spun ţie, poate o poţi rezolva.
- Miros a frezii? - Ce? Nu.
Eu...Eu în mod obişnuit...
Dacă...văd frezii oriunde... voi fi foarte dezamăgită.
Timp de 72 de ani, "Runway" a fost mai mult decât o revistă.
A fost ca un far călăuzitor plin de eleganţă şi graţie.
Miranda Priestly a fost cel mai bun apărător al acestui far.
A impus standarde severe pe care i-au inspirat pe oamenii din toată lumea.
Doamnelor şi domnilor, v-o prezint pe Miranda Priestly.
Mulţumesc, dragul meu prieten.
"Bonjour!"
Mulţumesc foarte mult că aţi venit astăzi...
Pentru că ne ajutaţi în sărbătorirea dragului nostru prieten, James Holt.
Dar înainte să vă vorbesc despre James şi despre realizările sale...
Aş dori mai întâi să vă prezint câteva noutăţi.
După cum mulţi ştiţi, recent, Massimo Cortelione...
A fost de acord să contribuie financiar expansiunea mărcii "James Holt".
Pentru a transforma opera acestui artist vizionar...
într-o marcă universală. Ceea ce este foarte emoţionant.
"Runway" şi James Holt împărtăşesc multe lucruri comune.
Dar peste toate este ataşamentul pentru excelenţă.
De aceea, nu mai este nici o surpriză...
Că atunci când a venit timpul pentru John să aleagă un nou preşedinte
pentru "James Holt International", el a ales
pe cineva din familia "Runway".
Şi astăzi este marea mea fericire să vă anunţ pe toţi persoana...
Este prietena mea, de mult timp, o colegă nemaipomenită...
Jacqueline Follet.
Mersi.
Acum vom continua cu sărbătorirea lui James Holt.
Noi cei de la "Runway" suntem foarte mândri de...
Când va fi momentul, ea mă va răsplăti.
- Eşti sigur? - Nu.
Dar mă aştept la ce e mai bine.
Trebuie.
Credeai că nu ştiam?
Ştiam ce se întâmplă de mult timp...
Numai că mi-a luat ceva timp
pentru a găsi o alternativă convenabilă pentru Jacqueline.
Şi postul de la James Holt era atât de promiţător.
Desigur, a muşcat momeala.
Şi i-am spus lui Irv că Jacqueline nu era disponibilă.
Adevărul e că nimeni nu ar putea să facă ceea ce fac eu.
Nici chiar ea.
Şi oricine s-ar fi încumetat la conducerea revistei, ar fi avut de suferit.
În special datorită listei.
Lista fotografilor, editorilor, scriitorilor, creatorilor de modă...
toţi cei care au fost ajutaţi de către mine,
şi care mi-au promis că vor pleca odată cu mine, de voi părăsi "Runway".
Aşa că el şi-a reconsiderat poziţia.
Dar am fost foarte, foarte impresionată de faptul că ai încercat să mă avertizezi.
Nu am crezut niciodată că voi ajunge să spun asta, Andrea.
Dar eu chiar că...
Văd multe lucruri din mine în tine.
Tu poţi vedea ceea ce oamenii vor...au nevoie...
Şi tu poţi decide... pentru tine însuţi.
Nu cred că îmi place lucrul acesta.
Eu...
Nu aş putea să fac ce i-ai făcut lui, Nigel, Miranda. Nu aş putea face aşa ceva.
Tu deja ai făcut-o.
Cu Emily.
Nu a...Nu.
A fost ceva diferit. Nu am avut posibilitate de a alege.
Ba da, ai ales. Ai ales să vii...
În această viaţă, aceste alegeri sunt necesare.
Dar eu...Nu asta îmi şi doresc.
Adică...Nu doresc să duc o viaţă ca a ta.
Nu fi ridicolă, Andrea. Toţi îşi doresc asta.
Toţi îşi doresc să fie ca noi.
Sună Miranda
Trebuie să mă duc la muncă în 20 de minute.
Ce s-a întâmplat?
Eu doar...Vream să-ţi spun că tu ai dreptate.
Despre totul.
Despre faptul că...am întors spatele prietenilor, familiei şi...
Tuturor celor în care am crezut.
Şi pentru ce?
Pentru pantofi...cămăşi... pentru geci şi curele...
Îmi pare rău...
Eu...
Am fost în Boston cât ai fost tu plecată.
Pentru un interviu de angajare.
Şi...?
Şi...Te uiţi la un noul bucătar-şef.
Mă mut acolo în câteva săptămâni.
E minunat...Felicitări!
Nu ştiu ce mă voi face fără sandwichurile tale cu brânză...
Sunt destul de sigur că în Boston există pâine...
Chiar şi brânză de-a ta...
S-ar putea să ne gândim noi la ceva.
- Aşa crezi? - Da.
Deci...Cum rămâne cu tine? Ce vei face acum?
- De...de fapt, am azi un interviu. - O, da?
- Asta vei purta? - Taci din gură.
- Andy, eu sunt Greg. - Bună.
Haide.
Materialele sunt excelente.
Se pare că practici stilul de jurnalism pe care noi exact îl realizăm.
Singura mea întrebare e: "Runway"?
Ai stat acolo mai puţin de un an.
Ce naiba ai făcut acolo?
Am învăţat multe.
Iar în final...am cam... dat-o în bară.
Am...sunat acolo pentru o recomandare.
Şi în final am obţinut un fax chiar de la Miranda Priestly...
În care spune că dintre toate asistentele pe care ea le-a avut...
Tu ai fost de departe cea mai mare dezamăgire a ei.
Şi...dacă nu te angajez, sunt un idiot.
Cred că ai făcut un lucru bun.
- Biroul lui Miranda Priestly. - Bună, Emily! Andy la telefon.
Nu închide... Vreau să te rog să-mi faci o favoare.
Vrei să-mi ceri mie o favoare?
Da...Problema e că am multe haine din Paris...
Şi nu am loc unde să le pun... Aşa că...
Şi mă întrebam dacă nu ai vrea să ai tu grijă de ele.
Ei bine, nu ştiu... E o obligaţie mare...
Şi ar trebui să am grijă de ele...
Dar cred că te pot ajuta. Am să-l trimit pe Roy să le ridice în după-amiaza asta.
Mulţumesc, Emily. Îţi sunt recunoscătoare.
Mult noroc!
Ai de pus nişte pantofi mari.
Nu înţeleg de ce a întârziat atât. Spune-i să se schimbe şi să vină.
Dă-i drumul!
Traducerea şi adaptarea: SHAKTI & LOVENDAL E-mail: red_roxana84@yahoo.com E-mail: ovidiu_iacob@yahoo.com
Vă rugăm să evaluaţi această subtitrare la adresa www.osdb.link/5rka Ajuta alţi utilizatori să aleagă cele mai bune subtitrari