Faceţi reclamă produsul dvs.sau a unei marci aici contact www.OpenSubtitles.org astazi.
Inspirat dintr-o poveste adevărată
Traducerea şi adaptarea: benius & veveriţa_bc @ www.titrări.ro
Lord Thomas.
Lord Henry.
Lord Ambrose.
Lord Robert.
Lord Walter.
Ai face bine să nu mă dezamăgeşti, Charles Grey.
- Am pariat 20 de guinee pe tine. - Doar 20? În locul tău aş dubla suma.
Haideţi, doamnelor.
Moşia Althorp, Anglia Aprilie 1774
Domnilor, de două ori în jurul terenului, la semnalul meu.
Trei, doi,
unu!
- Haide, dle Grey! - Haide, Thomas!
- Haide, dle Grey! - Aleargă, Lord Walter!
Haide, dle Grey!
Haide, dle Grey. Deja ai obosit.
- Haide, dle Grey! - Mai repede!
Sunt încrezătoare că Alteţa Voastră încă o consideră pe Georgiana o fată atrăgătoare.
Desigur, Lady Spencer.
Este o doamnă de o calitate desăvârşită şi devotată obligaţiilor sale.
Vorbeşte fluent franceza, italiana, latina,
este complet pregătită în arta echitaţiei, a dansului şi...
Da, sunt conştient de toate acestea. Este ca o garanţie pentru dumneavoastră.
Nu mă pot gândi la niciun lucru care ar putea sta în calea
unui unic mariaj fericit.
Nu acestea sunt problemele care-l frământă pe Duce, Lady Spencer.
Este datoria Alteţei Sale să producă un succesor.
Pe de altă parte, fiica dumneavoastră se poate aştepta
la o recompensă generoasă atunci când se va întâmpla asta.
- Mulţumesc, Heaton. - Alteţă.
Alteţa Voastră poate să fie convins.
Femeile din familia noastră nu şi-au pătat niciodată reputaţia în această chestiune.
Ei bine, cu această asigurare...
Atunci aşa să fie.
Haide, dle Grey!
Îmi cer scuze, doamnelor, dar se pare că bidiviul meu a ieşit câştigător.
M-ai întrecut din nou, Charles.
- Foarte bine, dle Grey. - Foarte bine.
- Deci, cât îţi datorăm? - Îmi datoraţi patruzeci.
Douăzeci, patruzeci.
Recompensa mea?
Şi ce propui?
Mama dumneavoastră doreşte să vă vadă, Lady Georgiana.
Mulţumesc
Trebuie să-mi cer scuze, mamă. Am făcut prea mult zgomot?
Deloc, draga mea.
Avem lucruri mai importante de discutat. Vino aici.
- Am auzit un zvon. - Da?
Cum că în curând mă voi adresa fiicei mele
cu titlul de Alteţa Sa, Ducesa de Devonshire.
- E adevărat, mamă? - E adevărat.
Ducele de Devonshire?
Am sperat să nu ne separăm până la 18 ani, cel puţin,
dar, cu o partidă atât de reuşită,
ar fi egoist din partea mea să nu-ţi dau drumul.
- Mă iubeşte? - Da, bineînţeles.
L-am întâlnit doar de două ori.
Când iubeşti cu adevărat pe cineva,
nu trebuie să-l cunoşti îndeaproape ca să fii sigură, Georgiana.
Îţi dai seama deîndată.
- Cred că vei fi fericită cu el. - Voi fi, mamă. Ştiu că voi fi.
DUCESA
- Haideţi! - E aici!
Alteţă! Alteţă!
- Iat-o! - Ducesă!
Ce vor?
Să mă vadă pe mine şi pe noua mea soţie, desigur.
Poate fi o pacoste, dar te vei obişnui.
Bine aţi venit, Alteţă.
Haideţi, băieţi. Haideţi. Hugo, Hugo. Vino.
Da, da, da, da, da.
E-n regulă. Da, da. Pe aici.
Hugo. Vino, băiete. Vino.
Foarfece. Poţi pleca.
Pe viaţa mea, niciodată n-am putut să înţeleg
de ce veşmintele femeieşti trebuie să fie aşa de complicate.
Cred că e felul nostru de exprimare.
Ce-ar vrea să însemne asta?
Ei bine, voi aveţi atât de multe posibilităţi de exprimare,
pe când noi trebuie să ne mulţumim cu pălăriile şi cu rochiile noastre.
Vrei să vii în pat?
O persoană trebuie să-şi accepte responsabilităţile.
Anumite obligaţii vin odată cu căsătoria,
indiferent de cât de împovărătoare ar putea părea.
Da, dar când suntem împreună...
Dar când suntem împreună într-un mod intim, vreau să spun...
Ştiu. Poate fi o problemă.
Oricum, e doar până când îi vei fi dăruit un fiu.
Atunci ocaziile vor fi mai puţine şi cu mai puţină hotărâre.
Cred că ar fi diferit
dacă ar vorbi cu mine din când în când.
Adică, nu e un om fără inimă, dar nu vorbeşte cu mine niciodată.
Credeam că o să fie ca tata,
că sub atitudinea sa rece şi rezervată
se găseşte o bogăţie de înţelepciune şi sentimente,
dar el nu este interesat de nimic, în afară de câinii săi.
Încearcă să nu fii prea dură cu Alteţa Sa, G.
El pur şi simplu încearcă să-şi îndeplinească datoria.
Cât despre statul de vorbă, ce ar fi atât de spus?
Nu, ai destulă dreptate.
Cât de naiv din partea mea să cred că aş putea să conversez
cu soţul meu.
Georgiana, înarmează-te cu răbdare, curaj şi resemnare.
Un băiat se va naşte suficient de curând şi apoi vei vedea.
Dar noi, Partidul Liberal, considerăm acest lucru corect, drept şi raţional.
E corect să aducem Americii independenţa. E drept să abolim comerţul cu sclavi.
Şi raţional să aducem libertatea omului de rând,
astfel încât de binefacerile acestui tărâm binecuvântat, această Anglie,
să se poată bucura, în egală măsură, toţi locuitorii ei.
Aş vrea să propun un toast în cinstea gazdei şi binefăcătorului nostru
Alteţa Sa, Ducele şi noua şi frumoasa sa Ducesă.
Vă rog să vă ridicaţi.
- Ducele şi Ducesa! - Ducele şi Ducesa!
Un discurs excelent, dle Fox.
Vă mulţumesc. Întotdeauna e mai uşor să te adresezi unei audienţe de prieteni,
mai ales atunci când acei prieteni sunt beţi.
Şi cum i s-a părut Ducesei discursul dlui. Fox?
Trebuie să mărturisesc, încă nu sunt în largul meu cu discursurile politice.
Chiar forma lor tinde să mă împiedice să văd adevăratul lor sens,
în caz că ar exista vreunul.
În ce porţiune a discursului
a scăpat mesajul înţelegerii Alteţei Voastre?
Ei bine, am o mare înţelegere pentru punctele dvs de vedere, în general,
dar nu reuşesc să înţeleg pe de-a-ntregul cât de mult noi, Partidul Liberal,
suntem credincioşi conceptului de libertate.
- Încercăm să extindem dreptul la vot. - Pentru toţi bărbaţii?
Cerule, nu. Dar cu siguranţă mai multora dintre ei. Libertate cu măsură.
- Libertate cu măsură? - Cu cea mai mare precizie.
Sunt sigură că sunteţi plin de bune intenţii, dle Fox,
dar îndrăznesc să spun că eu nu mi-aş irosi votul,
dacă l-aş avea, bineînţeles, pe o aşa neclară declaraţie.
O persoană este liberă sau nu. Libertatea este un concept absolut.
La urma urmei, cineva nu poate fi aproximativ mort
sau aproximativ iubit sau aproximativ liber.
Întotdeauna trebuie să rămână o chestiune fără echivoc.
Găsesc de cuviinţă să rostesc câteva cuvinte.
Când...
Poţi să verifici în cameră
- să vezi dacă găseşti... - Alteţă.
...diferite feluri de dantelă franţuzească?
- E vreo problemă? - Nu.
- Aţi plecat. - Da. Păi terminasem de mâncat,
iar blestematele alea de discursuri mă plictisesc de moarte.
Cred că ar trebui să le interzicem, pe viitor.
Dar sunteţi sponsorul principal al liberalilor.
Da. N-am nicio problemă cu politica.
Oratoria nu pot s-o suport.
- Să vin cu dumneavoastră? - Nu. Adică, de ce-ai face-o vreodată?
Ducele se simte perfect. Doreşte doar să se odihnească o vreme.
Aşezaţi-vă, domnilor.
A fost lungimea discursului cea care i-a venit de hac Ducelui?
Cu siguranţă că nu.
I-a plăcut enorm de mult
şi şi-a exprimat speranţa ca data viitoare să fie chiar şi mai lung.
- Alteţă. - Domnule Fox.
- Ce se petrece? - Nimic care să te preocupe.
- Nu înţeleg. - Vino aici.
Eşti foarte frumoasă în seara asta. Rochia asta e făcută după modelul tău?
Da, aşa este. Mulţumesc.
Atunci cred că ar trebui să-i permiţi soţului tău s-o admire
mai îndeaproape.
Vino aici.
- Da, trimite-i înăuntru. - Avem companie?
Nu crezi că berbecul ăsta are un gust ciudat?
- Nu. Nu chiar, nu. - Eu cred că are.
G.,
ea e Charlotte şi va locui împreună cu noi.
De ce?
Pentru că mama ei e moartă iar ea nu are unde să se ducă.
Aţi adoptat copilul ăla?
E... E doar o copiliţă, G. Nu cred că e sfârşitul lumii.
- Vă aşteptaţi ca eu să am grijă de ea? - Avem o casă plină de camere goale.
N-o să-ţi facă probleme. De fapt, s-ar putea să îţi fie chiar de folos.
Îţi poţi exersa îndatoririle de mamă
până când soseşte fiul nostru.
Nu, asta n-are gust de berbec obişnuit.
Sunt sigur că e ceva în neregulă cu ea. Poţi să o iei de aici?
Are gust de berbec obişnuit?
Vino aici.
Crezi că are gust de berbec obişnuit, căţel zăpăcit?
Cine e un căţel-berbecel zăpăcit?
Păpuşa ta are vreun nume?
Fac prinsoare că e încântată de noul ei dormitor.
Trebuie să te gândeşti la un nume şi să mi-l spui mâine.
Crezi că poţi să faci asta, Charlotte?
Eu...
- Vreţi să ne lăsaţi singure, vă rog? - Alteţă.
Bună, Charlotte.
Numele meu e Georgiana.
- Bună seara. - Mulţumesc.
Bună seara, doamnelor.
Încă puţin şi cred că Alteţa Voastră o să explodeze.
Sheridan ştie întotdeauna cum să facă un compliment.
Mai am de aşteptat câteva săptămâni.
Un pântec uriaş n-a prins niciodată atât de bine pe cineva.
Ei bine, Fox, aici de faţă, oferă o opinie de cunoscător, el văzând o burtă uriaşă
de fiecare dată când trece prin faţa unei oglinzi.
Dacă burta ta ar fi pe o femeie, ei bine, cu toţii am şti ce să credem.
Dragul meu Sheridan, acum o oră burta mea chiar a fost pe o femeie.
Acum ce mai crezi?
Să vă învăţaţi minte să-l mai insultaţi pe dl Fox înainte să-şi fi făcut jocul.
E foarte bun.
Nimeni nu mai pariază, vă rugăm.
Şapte.
Alteţa Sa câştigă din nou.
Încă un rămăşag?
- Vă simţiţi bine, Alteţă? - Alteţă!
Sunt chinurile facerii? Soţia mea e pe cale să nască.
Veniţi pe aici.
Cred că se cuvine să facem un toast.
S-ar putea să am un urmaş înainte ca noaptea să ia sfârşit.
Doamnelor şi domnilor, pentru al şaselea Duce de Devonshire.
Pentru al şaselea Duce de Devonshire!
Alteţă.
N-am chef de conversaţie.
Dar rogu-vă, spuneţi-mi dacă fiica mea...
Este fiica dvs în stare să-mi dăruiască un fiu?
Ţineţi-vă firea, Alteţă.
Atâta timp cât mama este sănătoasă,
consideraţi acest nefericit eveniment ca o ciornă,
o promisiune a ceea ce curând va să vină.
- În familia noastră... - Da, ştiu, în familia voastră,
în familia voastră.
Alteţă.
Vezi lumina? O vezi?
- Draga mea, cum te simţi? - Destul de bine.
- E vioaie şi sănătoasă? - E perfectă.
- Te-a primit William? - Da.
E supărat că nu e băiat?
I-a aruncat doar o privire, apoi a plecat. De atunci abia dacă l-am mai văzut.
A fost o perioadă grea pentru Alteţa Sa, draga mea.
Mulţi ochi sunt aţintiţi asupra sa şi nu toţi cu bunăvoinţă.
E cea mai scumpă.
- Doică? - Nu, o s-o hrănesc eu.
- Eşti sigură, dragă? - Da.
Sunt mama ei, la urma urmelor, chiar dacă e doar o fată.
Aşa.
Nenorociri şi blesteme!
Şase ani mai târziu
Charlotte,
Charlotte, Harryo,
Charlotte, Harryo, Micuţa G.
Oraşul Bath
Este întotdeauna o plăcere ca,
atunci când cineva se află în vacanţă, să-i cerem câteva vorbe de duh.
Aşa că, fără să mai fac multă zarvă,
este o mare onoare să dau cuvântul celui mai distins invitat al nostru.
Când ea soseşte, toate privirile se îndreaptă spre ea.
Când este absentă, este subiectul tuturor conversaţiilor.
Iar ceea ce poartă în această seară
veţi purta voi, celelalte, mâine!
Împărăteasa modei în persoană, Ducesa de Devonshire.
Venim la Bath ca să scăpăm de Londra,
şi toată Londra a venit la Bath.
Cineva chiar m-a întrebat
ce fel de pene sunt cele pe care le port.
Există doar două exemplare din această specie rară de păsări cunoscute omului.
E clar că unul dintre ele a sfârşit în capul meu.
Iar celălalt, umblă vorba, candidează din partea Partidului Conservator.
Bess Foster.
Scuzaţi-mă.
- Nu cred că am fost prezentate. - Nu, n-am fost. Lady Elizabeth Foster.
- V-am văzut vorbind cu soţul meu. - Da. Dorea să danseze.
Asta nu este considerat drept punctul său forte. Şi l-aţi refuzat?
Nu mă simt în largul meu în compania bărbaţilor, de moment.
Mulţumesc.
Deci ce vă aduce la Bath?
Soţul meu, dl Foster, se bucură de ţiitoarea lui din Bornemouth
iar eu doream ceva distracţie. Şi dvs?
Ducele a venit la băi pentru podagra sa.
- Şi eu pentru sănătatea mea. - Chiar aşa?
Am auzit că vă aflaţi aici pentru că nu puteţi procrea un fiu.
Vă cer iertare, am spus un lucru îngrozitor.
Cel puţin a fost adevărat.
Bizuiţi-vă pe mine la spus nerozii. Întotdeauna o fac.
Atunci poate că ar fi trebuit să acceptaţi oferta Ducelui.
Aveţi multe în comun.
Cred că mergem acasă, Georgiana.
- Unde locuiţi? - Am închiriat câteva camere în oraş.
- Trebuie să ne întâlnim din nou. - Trebuie.
Harryo. Vino aici. Vino aici. Te-a durut?
- Mamă. - Îngeraşul meu.
Eşti supărată? A fost dureros? Lasă-mă să mă uit. A fost genunchiul ăsta?
Cred că vei supravieţui.
Bine. Cine ajunge primul la pod, la numărătoarea mea. Unu, doi, trei, start.
Haide, Harryo.
- Nu, am s-o prind! - Am să te prind!
Sus şi jos, sus şi jos. Noi de ce nu ne putem reveni aşa?
Acum cădem prea de sus.
- Bună, din nou. - Bună. Fetele tale sunt minunate.
- Mulţumesc. Tu ai copii? - Am. Trei băieţi.
Trei băieţi.
Ce n-ar da Ducele pentru unul din ei.
Nu seamănă cu tine, cea mare.
Da.
Sunt sigură că ştii povestea.
Fiica soţului meu s-a născut înainte să ne căsătorim.
Mama ei a fost o servitoare. Servitoarea a murit, noi am luat copilul.
- Îmi pare rău. Am vorbit când nu trebuia? - Nu.
E secretul cel mai prost păzit din Londra. Acum are nouă ani.
Şi o iubeşti?
Sigur că o iubesc. La fel ca pe toţi copiii mei.
Vino să-i cunoşti.
Fetelor. Veniţi şi faceţi cunoştinţă cu noua mea prietenă, Lady Elizabeth.
- Alteţă. - Mulţumesc. Apă termală.
Sulful e cel care o face să miroasă aşa de urât.
- Şi chiar trebuie să o bei? - De două ori pe zi timp de 4 săptămâni.
Ai vreun motiv să crezi că nu poţi da naştere unui băiat?
Nu. Cu excepţia avorturilor.
Doi prunci morţi la naştere, amândoi băieţi.
Dar două fete sănătoase.
Toată lumea se holbează la tine.
Ce ai pe gât? Bess?
Nu e ilegal ca un bărbat să-şi bată soţia cu băţul,
atâta timp cât băţul nu e mai gros decât degetul său mare.
Dl Foster? Cum a putut să facă asta?
Luând în considerare alte lucruri pe care mi le-a făcut, ăsta nu-i cel mai rău.
Ce ar putea fi mai rău?
Mi-a luat copiii. Nu mă lasă să-i văd.
- Şi ce ai de gând să faci? - Sincer, nu mai ştiu ce să fac.
Legea îi dă dreptate dlui. Foster.
Între timp unde ai să stai?
O să continui să închiriez, până se termină banii.
Aici, cel puţin, cred că pot să fiu de ajutor.
William? Mâine plecăm.
Iar Lady Elizabeth nu trebuie să-şi întâlnească părinţii pe continent
pentru ceva vreme.
- Abia dacă vizitează Londra. - E păcat.
Vezi tu, ea n-are unde să stea.
Asta e o problemă.
Păi de ce nu stă cu noi? Cel puţin pentru o vreme.
Mulţumesc.
- Este incredibil. - Mai e castelul din Irlanda.
Bolton Abbey, Chiswick, Burlington şi cea din Chatsworth, desigur.
- Desigur. - Care este mult mai mare.
Dar aici mă simt cel mai acasă.
Sunt aşa de bucuroasă că eşti aici.
Am pregătit un început de sezon minunat.
Fie ca toate metehnele căsniciei să cadă de două ori asupra mea
dacă vreodată voi mai încerca să fiu prieten cu dumneata.
Cu atât mai bine.
Nu, nu, madam. Cert e că nu vă pasă de mine nici cât negru sub unghie.
Şi am fost un zănatic să mă căsătoresc cu dumneata.
Iar eu am fost o necugetată să mă mărit cu dumneata,
un burlac bătrân şi singuratic
care era singur la 50 de ani
doar fiindcă n-a putut găsi pe cineva care să-l posede!
Bess, dă-mi voie să ţi-l prezint pe dl Fox, liderul opoziţiei.
- Dle Fox, Lady Elizabeth Foster. - Dle Fox.
- Protejatul meu, Charles Grey. - Domnule Grey.
- Alteţă.
E noua noastră tânără speranţă.
Abia ieşit de la Cambridge şi deja membru al Parlamentului.
- Întotdeauna am simţit că te vei descurca. - Mulţumesc.
- Domnule Fox. - Da, Lady Elizabeth.
- Ţi-a plăcut piesa? - Trebuie să recunosc, nu în întregime.
Sper că nu ţi-ai pierdut simţul umorului
- de când ai intrat în politică. - Din câte îmi dau seama, nu.
Atunci sunt convinsă că realizezi că "Şcoala de scandal"
- a fost concepută drept comedie. - Da.
Deşi, de unde am văzut-o eu, părea o tragedie.
Alteţă! Cât v-am simţit lipsa!
În absenţa voastră,
Londra a decăzut la stadiul de cea mai posomorâtă provincie.
Iar acesta este, desigur, dl Sheridan, dramaturgul.
Permiteţi-mi să v-o prezint pe Lady Elizabeth Foster.
Nu vreau să fiu necivilizat,
dar am o întreagă echipă moartă de nerăbdare s-o întâlnească pe Ducesă.
Mă voi întoarce într-o clipă. Promit.
- Domnule Fox? - Da.
O vorbă.
Când pot eu să mai culeg asemenea bârfe domestice?
- Am fost oare corecţi cu Ducele? - Putea să fie şi mai rău.
Titlul meu original era "Căsnicia nereuşită".
Întotdeauna e aşa?
Ei bine, după cum se spune,
Ducele de Devonshire trebuie să fie unicul bărbat din Anglia
care nu fie îndrăgostit de soţia lui.
- Alteţa sa, Ducesa de Devonshire. - Foarte încântată să vă cunosc.
Ai putut să dai uitării lucrurile urâte şi să te bucuri?
A fost o distracţie grozavă, îţi mulţumesc.
Bun.
- Am vorbit cu dl Grey toată seara. - Da?
E îndrăgostit de tine.
Draga mea Bess, nu, nu este. Mă tem că e chiar pe dos.
Nu poţi să-ţi dai seama din felul în care te priveşte?
- Sincer, nu poţi? - Încetează.
Georgiana, relaţiile intime nu se rezumă doar la procreere.
- De fapt, ele pot fi mai degrabă plăcute. - Da, ştiu.
Închide ochii şi încearcă să ţi-l închipui pe Grey
desfăcându-ţi rochia, sărutându-ţi spatele.
- Ei niciodată nu fac asemenea lucruri. - Ba da, fac.
Închide ochii.
Grey e în spatele tău, desfăcându-ţi încet rochia.
- Nu, Bess, opreşte-te! - Închide ochii.
Sărutându-ţi spatele.
Aşa.
Vezi?
- Mă scuzaţi un moment? - Trebuie să mă scuzaţi, domnilor.
- Alteţă. - Domnule Grey.
Alegerile naţionale au loc peste şase săptămâni, aşa-i?
Cum merge campania?
Groaznic.
Singura noastră speranţă este să salvăm Westminster-ul pentru Fox.
Am multe lipsuri, după cum bine ştii.
Nu chiar cel mai mic dintre ele este abilitatea mea de a atrage atenţia.
Poate că am putea folosi asta în avantajul nostru.
Doamnelor şi domnilor.
Doamnelor şi domnilor, vi-l prezint pe omul
care ne va informa despre eforturile pe care trebuie să le depunem
şi despre partidul în care credem atât de mult, dl Charles Grey.
Oameni buni din Westminster!
Lumea e în pragul dezastrului sau al salvării!
Din Franţa până în America,
bărbaţii şi femeile se luptă să se elibereze,
să dea un sens existenţei lor!
Schimbarea este iminentă!
Nu vom reveni la zilele de odinioară.
Vom duce Anglia în această minunată şi nouă zi
şi vom aprinde tunetele pe cer!
- Cum m-am descurcat? - Cred că n-a fost ruşinos.
A fost o minunăţie.
Eram nervos. Prezenţa ta a agitat şi mulţimea de oameni.
Chiar şi acum sunt nervos.
Dacă vom câştiga aceste alegeri, dacă vom primi puterea,
gândiţi-vă câte vom putea face.
Te gândeşti la mine când nu suntem împreună?
Ar trebui să ştii că eu da.
- Ai şovăit înainte să răspunzi. - Nu.
Nu sunt obişnuit să fiu întrebat atât de direct.
Şi de tine, dintre toţi.
Mă gândesc la tine mereu. Mereu m-am gândit.
- Trăsura vă aşteaptă, Alteţă. - Mulţumesc.
... jurăm asta!
Ce căutaţi la uşa camerei lui Lady Elizabeth?
Cine e cu ea?
Dintre toate femeile din Anglia, a trebuit să te arunci peste ea.
Nu m-am împotrivit niciodată vreuneia din legăturile tale.
Am acceptat orice mi-ai propus.
Am crescut-o pe Charlotte ca pe propria-mi fiică.
Dar asta...
Am un singur lucru care e doar al meu.
De ce n-ai putut să mă laşi s-o păstrez pe Elizabeth pentru mine?
Ce fel de om eşti?
Ea e singura mea alinare din căsnicia asta. Mi-ai luat singura prietenă!
Ce e-n neregulă cu mine?
N-am pretins niciodată că sunt un bărbat sensibil, G.
Dar am ştiut întotdeauna la ce să mă aştept de la această căsnicie
şi ce sunt pregătit să ofer.
În calitate de soţ, mi-am îndeplinit obligaţiile.
Dar în calitate de soţie,
tu nu ţi le-ai îndeplinit.
Trebuie să plece. Acum.
Să nu mai calce în casa asta niciodată!
Ai grijă cum vorbeşti, G. Uiţi care ţi-e statutul.
Vreau să plece.
Nu vreau s-o mai văd în viaţa mea. Du-te jos şi spune-i să plece imediat.
Nu i-aş putea cere aşa ceva.
N-o s-o fac, G.
- De la bun început nu mi-a plăcut. - Ai spus-o destul de clar, mamă.
Sper că a plecat din casa Devonshire.
Locuiesc acolo împreună?
Georgiana! Ce-ai permis să se întâmple?
Nu ştiu. Nu ştiu.
Ajută-mă. Ajută-mă, te rog, mamă. Învaţă-mă ce să fac.
Trebuie să-i scrii soţului tău şi să insişti s-o trimită înapoi
acolo de unde a venit.
Nu vrea s-o facă. "Nici nu se pune problema", spune el.
Atunci, trebuie să te întorci şi să-ţi reiei îndatoririle.
Fă-l să-şi dea seama pe cine iubeşte.
Vei renunţa la politică şi la jocurile de noroc.
Măcar o dată, te vei devota ca soţie iubitoare
şi te vei dedica problemei, dându-i un moştenitor.
Apoi se va sătura de ea.
Nu ai altă opţiune.
Bună, G.
William.
Poate n-oi avea eu autoritatea să te dau afară din casa mea,
dar pot, măcar, să te dau afară din camera mea.
Lasă-mă să-ţi explic.
Nu e nimic de explicat.
Asta e singura mea şansă să-mi mai văd vreodată copiii.
Ducele cel mai puternic om din Anglia.
El e singura mea şansă.
Au şi sacrificiile pe care le faci pentru copii o limită.
Nu, nu au. Nu există nicio limită.
Ieşi afară.
Nu avem ce să ne mai spunem.
Mamă, mamă!
Ce mă bucur să te văd, mamă.
Asta e o muschetă.
Mama ta a spus că-ţi plac armele, nu?
Da.
Asta e o flintă, vezi?
Când flinta loveşte acolo, provoacă o scânteie.
Scânteia aprinde praful de puşcă şi propulsează glonţul.
- Ştii cum se ţine? - Nu, dle.
Uite-aşa. Fixeaz-o acolo, în umărul drept.
Ţine-o ferm, apoi îţi poţi mişca mâna puţin mai departe.
Simţi cât e de grea? Trebuie să te apleci un pic în ea.
Şi ţine ambii ochi deschişi. Uită-te de-a lungul ţevii.
Right along there just like that.
Bang! Uite, hai să-ţi arăt.
Aşa.
E destul de grea, nu?
Nu ţi-e sete? Nu vrei ceva de băut?
Nu vă e sete domnilor? Nu vreţi ceva de băut?
Mulţumesc.
I-ai spus ducelui cu cine te întâlneşti?
Nu.
- A întrebat măcar? - Nu.
Se gândeşte la altele.
La fel ca tine.
Te-ar ajuta să te descarci?
Nimic ce-aş putea discuta cu tine.
În plus, doar te-aş plictisi.
Nu trebuie să le faci tot timpul pe plac altora.
Pentru asta am fost crescută. E o lecţie greu de dezvăţat.
Îmi permiţi o mică observaţie?
Presupun că o faci ca să te iubească lumea.
- Ce te face să spui asta? - Ceea ce-am văzut până acum.
Cu soţul tău, prietenele tale, mai ales Lady Bess,
chiar şi publicul.
Nu m-am mai gândit la asta în modul ăsta până acum.
Mă faci să par vrednică de milă.
Georgiana.
Am întrecut măsura. Îmi cer scuze.
Te rog să crezi că am spus-o doar pentru binele tău.
Te rog, spune-mi ce s-a întâmplat.
Mă tem că am făcut unele lucruri în viaţă prea târziu,
iar pe altele prea devreme.
Ba nu.
Îmi cer scuze.
Mulţumesc.
Gata.
"Gata"?
Vă iubiţi?
- Georgiana... - O iubeşti pe Bess, Alteţă?
- Unde vrei să ajungi? - Nu-i cer nimic.
- Şi, Bess, tu îmi iubeşti soţul? - La fel de mult pe cât te iubesc pe tine.
Şi intenţionezi să rămâi aici?
William mi-a cerut să rămân.
Şi nu te-a lăsat inima să-l refuzi?
Nu.
Atunci, hai să facem o înţelegere.
- O înţelegere? - Da.
Îţi dau binecuvântarea mea
dacă îmi accepţi sentimentele pentru Charles Grey.
Nu mi-am dat seama de la început.
Am crezut că poate e o simplă joacă.
Mă poate face fericit.
O înţelegere? O înţelegere.
Eu nu fac înţelegeri.
De ce-aş face-o?
Eu controlez totul.
Ştii ce, eu l-aş striga. L-aş provoca la un duel.
- I-aş trage un glonţ în cap. - William.
Gura. Eşti hotărâtă să mă faci de râs?
Un bărbat care nu poate face un băiat şi apoi un încornorat?
William. Georgiana îţi cere doar ceea ce noi înşine...
Taci din gură, femeie!
- Eşti curva lui? - Nu.
Dar nu înţeleg de ce te-ar deranja.
- O ai pe Bess şi trei băieţi! - Trei băieţi?
Crezi că pot să-i fac pe bastarzii ăia moştenitorii mei?
Asta crezi?
William!
Nu mă cunoşti deloc, nu-i aşa
Ba da. Nu ne potrivim deloc.
Ţi-am cerut doar două lucruri când ne-am luat,
fidelitate şi un moştenitor.
La fel ca şi câinilor tăi!
Nu, nu mă atinge! Nu mă atinge!
Dă-te!
Dă-te de pe mine!
Aşa te porţi tu cu ea? Aşa te porţi tu cu târfa ta?
Nu! Nu!
Nu! Nu! Nu!
Nu!
Vino cu mine. Charlotte, vino cu mine.
Nu! Nu!
Oferă-mi un fiu. Până atunci, stai aici şi fă ce-ţi zic.
Vi-l prezint pe câştigător. Dl Fox, omul poporului!
Şi vă prezint şi arma, ducesa de Devonshire.
Mulţumesc.
Vă mulţumesc tuturor pentru recepţia de azi.
Azi, am câştigat alegerile. Mâine, vom defini viitorul!
- Alteţă. - Alteţă.
Alteţă.
- Alteţă. - Alteţă.
Îmi acordaţi onoarea unui dans, Alteţă?
Uşurel, G.
- Foc! - Georgiana!
Alteţă!
Părul Alteţei Sale!
Faceţi ceva!
Te rog să stingi părul Alteţei Sale.
Alteţa Sa are nevoie de odihnă.
Atâta timp cât urmează sfaturile întocmai,
naşterea n-ar trebui să aibă complicaţii.
Despre ce vorbeşti?
Ducesa e însărcinată.
Poftim.
Mulţumesc, Heaton.
Vino.
Alteţă.
Conform termenilor moştenirii Alteţei Sale, asta e pentru dvs
pentru a-i cheltui după bunul plac.
Succes, în sfârşit.
Georgiana.
Nici eu nu pot suferi toată treaba asta.
Vrei carte sau te opreşti?
- Mă opresc. - Te opreşti?
Mă opresc şi eu, atunci.
Să vedem.
Ai câştigat. Bravo.
Haide.
Mamă, ai uitat să împarţi cărţile.
- Alteţă. - Dle Grey.
- Ai fost rechemat din Franţa? - Pentru un timp.
N-a avut loc nicio revoluţie?
Nu, încă nu, dar e doar o chestiune de timp.
- Cum de ai venit aici? - Am primit o invitaţie.
Am presupus că din partea Partidului. N-am putut refuza.
Desigur.
Am dat naştere unui fiu.
Da.
Îl cheamă William George Spencer Cavendish,
marchiz de Hartington. Noi îi spunem Hart.
Tu şi ducele trebuie să fiţi tare încântaţi.
Aşa şi suntem.
Ducele a plecat la Londra ca să sărbătorească.
Ţi-am dus dorul.
Foarte mult.
- Zece pe damă. - Patru pe cinci.
Şi gata cu pariurile, vă rog.
Cartea pierzătoare, patrule.
Cartea câştigătoare, dama.
Nemaipomenit. Opt pe trei.
Pune cinci pe cinci.
Nu mai sunt de cinci, G.
Cred că sunt prea obosită ca să mai joc.
- Domnilor. - Alteţă.
Georgiana.
Nu trebuie să afle nimeni.
- Tu l-ai chemat pe Grey. - Noapte bună.
Mă gândeam să mă duc la Bath.
Bess, tu poţi sta aici să ai grijă de soţul nostru cât fac eu tratamentul.
Da, William. De ce nu?
Dacă G pleacă acum, ne putem duce la ea când o să fii tu liber.
Dacă trebuie...
"Ducesa de Devonshire a apărut săptămâna trecută în Bath cu o bonetă.
Alteţa Sa, de când a fost iniţiată în tainele procesului electoral,
a deveni foarte ataşată de mulţimi."
Foarte bine.
Şi care-ţi place cel mai mult?
- Ăsta. - Da.
În ăsta se pare că eşti într-o pasă bună, măcar o dată.
Foarte bine.
Şi în ăsta vezi...
Rochia aia chiar e potrivită ca să atragi electoratul?
Voi, politicienii, nu ştiţi nimic despre modă.
Dar de-ar fi să mă întrebi care e preferata mea,
aş spune că asta.
- 'Neaţa, Charles. - 'Neaţa.
Bună ziua, dle.
E perfect. Mulţumesc.
Ne-am gândit să-ţi facem o surpriză, G.
Cred că ai spus cândva că e prea puţină spontaneitate în căsnicia noastră
sau ceva asemănător.
Mamă, ce cauţi aici?
Şi te-ai întâlnit cu multe cunoştinţe în Bath?
Câteva.
Cu familia Coke şi Haverford şi cu Lordul Wicklow.
Multe îndatoriri politice, nu? Întâlniri şi alte asemenea.
Cred că da.
E şi Grey aici? Mă refer la dl Charles Grey.
Se zvoneşte că ar fi.
- Nu renunţ la el. - Georgiana.
Toată lumea are amant. Bess e amanta soţului meu.
De-ai fi fost mai discretă,
- altfel ar fi stat lucrurile. - Altfel?
Singurul noroc e că n-a ajuns încă în paginile ziarelor.
Draga mea, Grey e necăsătorit. Nu are nicio avere, niciun rang.
El nu riscă nimic cu povestea asta. Riscul e doar de partea ta.
- Grey mă iubeşte. - Şi William.
Da. Te iubesc.
În ce fel?
În felul în care înţeleg eu dragostea.
Georgiana, s-a ajuns prea departe. Nu ne face onoare.
- Întreaga Londră vuieşte. - Lasă-o să vorbească.
Dacă Grey mă face o femei decăzută, foarte bine.
Acum, William poate divorţa de mine,
iar Bess va putea deveni ducesa de Devonshire.
Asta nu se va întâmpla niciodată.
Cred că o să te las în seama lui acum.
Ce mai urmează acum?
O să sfâşii hainele de pe mine şi o să mă siluieşti din nou?
De ce Dumnezeu să fac aşa ceva?
Ştiu că nu mi-ai apreciat niciodată manierele şi inteligenţa, G.
Dar, de fapt, eu nu fac niciodată nimic fără un scop anume.
Ştiu exact ce aveţi voi doi în comun.
- Ne iubim. - Nu mă îndoiesc.
E un visător asemeni ţie,
şi amândoi visaţi la o altă lume care nu există şi nici nu va exista.
În ceea ce priveşte realitatea, permite-mi să te luminez.
Dacă nu renunţi imediat la el, voi avea grijă
ca toate casele şi carnetele de cecuri din ţara asta să-i fie închise.
Nu va fi binevenit nici pe holurile guvernului
şi nici în culisele puterii.
Visul său de a deveni prim-ministru
şi fantezia voastră comună a unei lumi schimbate va deveni cenuşă.
Iar tu nu-ţi vei mai vedea niciodată copiii.
Georgiana.
Trebuie să-ţi cer să te întorci la Londra.
- Fără tine? - Da.
Astea sunt de la fetele noastre.
Micul Hart a uitat să-ţi scrie, dar, desigur, încă nu ştie.
- Faci greşeala vieţii tale. - nu.
Am făcut-o cu mulţi ani în urmă.
Sper că ştii drumul de ieşire.
- Fir-ai să fii, deschide uşa! - Alteţă.
Mamă, mamă, mamă, mamă!
Mamă, mamă, mamă.
- Haideţi, fetelor. - Mamă. Te iubesc.
Fetelor, hai mai repede. Mama vine imediat.
Hai.
Fuguţa.
G.
Vreau să ştii cât sunt de mulţumit
că am ajuns la o înţelegere.
Nu e bine pentru cei mici să stea atât de mult fără mama lor.
- Viaţa mea în schimbul lor. - E un mod de-a spune.
Mama ta a numit-o "decenţa comună mai presus de satisfacţia personală",
sau ceva de genul ăsta. Cuvintele îmi scapă.
Ce zici de "închisă în propria casă"?
Nu. Nu aşa a spus-o.
Aş fi reţinut-o.
Georgiana!
Dă-mi drumul!
Georgiana!
Vrei să-mi dai drumul, te rog?
Mă scuzi.
Georgiana! Te rog.
Georgiana!
- Mulţumesc, Burleigh. - Daţi-i drumul.
Ţi-am scris de zeci de ori pe zi.
Chiar şi aşa, n-am primit niciun răspuns de la tine.
Ce s-a întâmplat? Nu mă mai iubeşti?
- Sentimentele mele personale rămân la fel. - Atunci, trebuie să fim din nou împreună.
Vreau să mă însor cu tine. Vreau să-mi porţi copiii.
Şi nu-mi pasă dacă sunt fete sau băieţi!
- Aş vrea să fi fost aşa. - Se poate. Aşa va fi.
Tristeţile vor veni indiferent cum vom încerca să le evităm.
Nu trebuie să ne abatem din drum şi nu trebuie să renunţăm.
- Nu, Charles. - Trebuie să pleci şi să fii cu mine.
Femeie liberă. Acum! Hai să plecăm acum!
Nu-mi pot abandona copiii.
Ascultă şi tu ce-mi ceri să fac.
Ce s-a întâmplat? Nu-ţi place carnea de porumbel?
Eu zic că e chiar decentă.
Port copilul lui Charles Grey în pântece.
Te rog s-o anunţi pe ducesă de decizia mea.
Uite cum se va întâmpla.
Vei fi dusă la ţară, unde vei da naştere copilului,
iar copilul va fi încredinţat familiei lui Charles Grey.
Mă asculţi?
Cred că te-a auzit. Hai să plecăm.
- Georgiana, te rog. - Am spus să plecăm.
Asta nu e o discuţie. I-a fost adusă la cunoştinţă decizia mea.
- Fie-ţi milă de ea, William. - La naiba cu mila.
Şi-a făcut-o cu mâna ei, ştii bine asta.
- Hai acum. - Nu. Mă duc cu ea.
Dar tu nu pleci nicăieri.
O să mă duc cu G, dacă G doreşte asta,
şi nu poţi face sau spune nimic ca să ne opreşti.
- Mulţumesc că ai venit. - Nu puteam să nu fiu cu tine.
E timpul.
- Te-ar ajuta cu ceva... - Nu, eu trebuie s-o duc.
Alteţă, sunt generalul Grey.
Unde-i Charles?
Soţul dvs a considerat de cuviinţă să mă îngrijesc eu de asta.
Generale Grey.
O cheamă Eliza.
Haide.
Haide, G. Sunt aici.
Nu sunt adeptul exprimării
când vina vorba despre probleme de natură personală.
Dar o să încerc.
De-a lungul anilor, m-am purtat în feluri
pe care le-ai considerat a fi dure.
Nu vreau să mai treci prin alte suferinţe.
De fapt, mi-aş dori ca vieţile noastre să găsească o normalitate liniştită.
Lady Melbourne a aranjat o mică întâlnire
în onoarea recentei tale întoarceri din vacanţă.
Şi având în vedere unele vorbe care au circulat în ultimul an,
cred că ar fi înţelept să ne ducem.
O demonstraţie de unitate, ca să spun aşa.
Cine o să mai fie acolo?
Toată lumea.
Cum doreşti.
Ce frumos e să fii atât de liber.
Vino încoace.
Micuţa mea G, vino-ncoace.
Ducele şi ducesa de Devonshire şi Lady Elizabeth Foster.
- Alteţă. - Mă bucur să vă văd.
Bun venit înapoi, Alteţă.
Scuze.
- Bun venit înapoi. - Bun venit înapoi, Alteţă.
- Bun venit înapoi. - Bun venit înapoi, G.
Ţi-a fost extrem de mult simţită lipsa.
Vrei să mă scuzi?
- Dle Grey. - Alteţă.
Sper că turul a fost plăcut.
Da.
Am petrecut vara în Elveţia, iar iarna la Nisa.
Vorbesc în numele tuturor
când spun cât de mult mă bucur că ai ajuns acasă în siguranţă.
Şi ce mai e nou în viaţa ta?
Mă voi logodi.
Cu Lady Ponsonby.
Voi face anunţul în scurt timp.
Felicitări.
Şi am o nepoată, Eliza,
care e foarte iubită.
Ar trebui să vii s-o cunoşti într-o zi,
în viitorul apropiat.
Dacă doreşti.
Mi-aş dori foarte mult.
Georgiana a reintrat în societate şi a continuat să fie
una din cele mai celebre şi mai influente femei ale epocii sale.
Charles Grey a devenit prim-ministru.
Georgiana, Bess şi ducele au trăit împreună până la moartea Georgianei.
Cu binecuvântarea Georgianei,
Bess s-a măritat cu ducele şi a devenit următoarea ducesă de Devonshire.
Cine mă prinde prima?
- Eu! - Repede, fetelor.
Repede, o să scap!
Hai, fetelor, nu vă opriţi
Georgiana a vizitat-o frecvent pe Eliza în secret.
Eliza şi-a numit fiica Georgiana.
Şi te iubesc şi pe tine, şi pe tine.
Traducerea şi adaptarea: benius & veveriţa_bc @ www.titrări.ro
Subtitrare downloadata de pe www.RegieLive.ro
Vă rugăm să evaluaţi această subtitrare la adresa www.osdb.link/uwds Ajuta alţi utilizatori să aleagă cele mai bune subtitrari