Nu-i aşa că e extraordinar, Charles?
Da.
Bună ziua.
Salut.
Ce n-aş da să pun mâna pe ea.
Pe cine?
Pe Challanger... e o aeronavă de 20 milioane $.
Ce credeai că vreau să zic?
- Haide, Charles. - Vii, Charles?
- Da. - Trebuie să vă dau asta.
- Bine. - Charles Morse, miliardarul?
Doamne, tu eşti acela?
Da.
Îngrămădiţi toate bagajele în spate.
Am vorbit cu pilotul.
Am verificat motorul. Avionul e în stare bună.
Are aparatură bnună de bord. Tipul are experienţă.
Încercaţi să nu zburaţi sub o altitudine minimă,
pentru a nu risca "lovirea de păsări" sau de gheaţă.
- Ce e "lovirea de păsări"? - Stoluri de păsări călătoare.
- Dacă ne lovim de ele suntem ca şi morţi. - Absolut.
Mai ales în perioada asta a anului.
Dacă aveţi vreo nedumerire, am un elicopter aici şi vă pot ajuta.
Vom fi în regulă.
- Ţi-am spus eu că te vei distra. - Da.
Când veţi avea nevoie de avionul personal?
- Bob? - Vor să aibă filmul în 34 de ore.
Aş zice mâine seară la opt.
- Mâine seară la ora opt. - Bine, domnule.
Mulţumesc.
Nu se poate!
Nu se poate controla vremea asta nordică?
- Voi fi în regulă. - E vina ta.
Hei, ai un ceas nou?
Da. Cu două afişaje diferite. Arată timpul din două zone.
Pentru ce?
Dacă vreau să ştiu cât e ceasul în New York,
să nu trebuiască să adun cu trei.
Ia uite.
Da, chiar acolo.
Ai construit tot ce se vede pe aici?
Da, doamnă. Am construit de o viaţă întreagă.
Pe aici, oameni buni.
Nu trebuie să vă faceţi griji de chei, pentru că nu sunt încuietori pe aici.
Bucătăria e întotdeauna deschisă. Puteţi să vă preparaţi ce vreţi.
Dormitoarele şi baia sunt la etaj.
Vrem să vă relaxaţi, să vă daţi jos bocancii
şi să vă simţiţi ca acasă.
- Hei, Stephen. - Da?
Despre asta vorbesc.
Vezi? Asta vreau să facem mâine:
O fotografie fără sentimente.
Pentru a obţine o poză în care să fii visător,
trebuie să te duci aproape în secolul 19.
Cât de veche e poza asta?
A fost făcută toamna trecută. El e Jack Hawk, un prieten de-al meu.
Tu ai făcut poza?
Da. El a dat berea.
Aş fi la vânătoare cu el dacă nu aţi fi venit voi...
şi probabil că acum aş ţinti după ceva.
Vă interesează cărţile?
Da. De ce nu puteţi merge la vânătoare?
Ce?
De ce nu puteţi merge la vânătoare?
Trebuie să fac o bancă pentru odihnă.
O masă pentru călcat haine se poate folosi şi ca o bancă.
Nu vreau să fiu nepoliticos... dar sunt surprins că ştiţi ce e o bancă pentru odihnă.
Charles ştie tot.
Dacă ai vreo întrebare, Charles va şti răspunsul.
Pentru a pretinde aşa ceva trebuie să ştii multe.
Nu pretind nimic.
Întreabă-l. Vezi dacă greşesc.
- Pun pariu că nu poţi să-l încui. - Pun pariu că pot.
Ştii ce...
îţi dau cinci dolari...
dacă îmi spui ce e pe partea cealaltă a lopeţii.
E un iepure care fumează o pipă.
Un iepure care fumează o pipă. Măi, măi.
De ce oare?
E un simbol al indienilor Cree.
Pe o parte e o panteră,
iar pe cealaltă, prada sa, iepurele.
Stă fără să-i fie frică. Fumează o pipă.
E un laitmotiv tradiţional.
De ce nu îi este frică?
Pentru că e mai deştept decât pantera.
Ha! Domnule... m-aţi impresionat.
Ah. Mulţumesc.
Ce învăţat.
Nu e învăţătură, e o ciudăţenie.
Chiar aşa?
Da.
Reţin foarte multe informaţii din acestea,
dar nu prea reuşesc să mă folosesc de ele.
Ascultaţi, oameni buni.
Avem o problemă cu urşii de pe aici.
Să nu lăsaţi niciodată mâncare neacoperită, nici chiar cabană.
Niciodată.
Dacă apare vreun urs în apropierea voastră rămâneţi nemişcaţi.
Să îl convingeţi că ştiţi de prezenţa lui.
Şi apoi să vă retrageţi, da? Uşor de tot.
Dacă are cineva probleme să mă chemaţi.
Voi interveni imediat.
Simţiţi-vă ca acasă.
Eu mă duc la culcare.
Taci din gură!
Ce obosită sunt, Doamne.
O carte nouă?
Da. E vorba de supravieţuirea în sălbăticie.
Întotdeauna citeşti câte ceva.
Da. Mi-a dăruit-o secretara mea.
Poftim?
Ştii de ce mi-a dat cartea?
Tipul ăsta m-a speriat rău cu urşii lui.
De ce ţi-a dat cartea?
Pentru că eşti ca sarea din bucate.
Ah, da?
Eşti cel mai bun om. De aceea m-am măritat cu tine.
Şi tu eşti singura femeie pe care am dorit-o vreodată.
Vezi... ce norocos eşti?
Da, văd.
Asta e o zi specială pentru mine.
Ştiu. Îmi pare bine că ai venit cu noi.
Ar trebui să îţi iei vacanţe mai des.
Charles.
Da?
Ai putea să îmi aduci u sandwich de jos?
Da. Desigur.
Ţi-am mai spus că eşti ca un înger?
Nu.
Numai că îţi lipsesc aripile.
Un sandwich.
Surpriză!
Oh, Doamne. Charles, eşti în regulă?
Doamne, Charles. Eşti în regulă?
Doamne, îmi pare rău. Îmi pare rău.
Eşti în regulă?
- N-am nimic. - Eşti în regulă?
Eşti sigur?
La mulţi ani.
Deci nu ai uitat.
Nu puteam să uit aşa ceva.
Nu puteam să uit. Haide dragă.
- Da, domnule! Da. - Un pahar de şampanie.
Şampanie pentru Charles!
Mulţumesc.
Stinge lumânarea, Charles.
Îmi acordaţi puţină atenţie, vă rog?
Pot să fiu serios puţin?
Charles, îţi mulţumesc pentru felul tău bun de a fi,
pentru inteligenţa ta, pentru generozitatea ta.
Da.
Să ne ierţi pentru gluma asta.
Şi pe scurt, la mulţi ani.
- La mulţi ani, Charles. - Mulţumesc.
Pentru o companie plăcută, un bun prieten şi un tip de treabă.
Şi un om foarte curajos.
Aşa, aşa!
Poftim.
Mulţumesc.
Aşa.
Ah, Mickey, e superb.
Are şi ceva gravat pe interior.
Ce scrie, Charles?
Scrie: "Pentru preaiubitul meu soţ de ziua lui de naştere... "
"de la cea mai norocoasă femeie din lume. "
Este un cadou superb. Mersi.
Să îl porţi sănătos.
Poftim. Poftim, sărbătoritule.
Mersi.
- Ah... - Ce e?
- Ia uite! - Un cuţit ca lumea.
E fain.
Dă-i o monedă. Trebuie să îi dai o monedă.
O superstiţie veche.
Ah, da. Mersi.
Să-i dea o monedă?
Dacă îţi dăruieşte cineva un cuţit,
trebuie să îi dai o monedă în schimb...
sau se taie prietenia.
Mersi, Bob.
Charles.
Se face târziu. Mâine e o zi de lucru. Să ne odihnim.
- La mulţi ani, Charles. - La mulţi ani.
Mersi. Mersi. Noapte bună.
- Haide. - La mulţi ani.
Mersi.
- La mulţi ani şi ţie. - Mersi.
Ce bine arată doamna. Soţia matale?
Da. De ce întrebi?
E bine să ştii relaţiile dintre oameni.
Stai puţin. E prea mare luminozitatea. Asta e.
- Bine... să continuăm. - Cinci, şase.
Asta e.
Frumos. Foarte frumos. Super.
- Da. - Da, excelent.
- Vai. - Ai putea să ridici puţin chestia aia?
- Facem treabă, sau nu? - Întoarce-te cu 180 de grade.
- Pentru mine? - Nu, nu.
Încă una. Să mergem.
Mai facem un film. Încă un film.
Domnule ofiţer, pot să fac plajă dezbrăcată?
Îmi pare rău doamnă, este împotriva regulilor.
Dar eu am drepturi, divine.
Nici partea ta stângă nu e rea, dar regulile sunt reguli.
Să mergem. Verifică, te rog.
- Fain. - Specia de urşi Kodiak.
Te omoară imediat ce te vede.
Şi odată ce a omorât un om,
devine ucigaş de oameni pe toată viaţa.
Nu va mai vrea altceva să mănânce din moment ce a prins gustul cărnii de om.
O maşină de omorât oameni.
Trebuie să plecăm azi, deci să lustruim bocancii.
Trebuie să-ţi mai explic încă odată?
- Nu, bocancii... - Lasă bocancii.
Ce naiba... pentru D-zeu, asta nu e operaţie la creier.
E doar o pereche de bocanci. Cheamă-l pe James aici.
Robert, James e bolnav.
E bolnav, bocancii arată ca naiba,
şi tot ce te-am rugat să faci...
Asta e lamentabil. E al naibii de lamentabil.
Bocancii se pot lustrui cu partea interioară a cojii de banană.
Haide cu mine. O fântână de informaţie.
Să lustruieşti nişte bocanci cu o banană. Ar trebui să ştii asta.
E bolnav, Bob. James e bolnav.
Cât de bolnav e?
Ar trebui să se facă mai bine pentru a muri.
Asta e!
Tipul ăla.
Tipul ăsta. El e tipul potrivit pentru fotografia mea.
Mă scuzaţi. Unde e acest om? E prieten cu dumneavoastră, nu?
Unde e omul din poza asta?
El e tipul care ne trebuie, nu un model idiot.
Unde... Unde e?
Jack Hawk? La o cabană în nord, la 80 de mile de aici.
Are un telefon?
Nu are telefon, nu are nici radio. Probabil e la vânătoare.
Atunci va trebui să mergem şi să îl găsim. Să mergem.
Se pare că se poate face un compas dintr-un ac.
Doamne. Nu am ştiut asta.
Petreci mult timp în sălbăticie?
Nu, cunoştinţele mele sunt doar teoretice.
Ce loc... perfect.
Ce privilegiu.
Păcat... că nu se pot bucura toţi de el.
Da.
E un loc retras şi...
Adevărat. Crezi că acest loc e aşa de retras...
că doar unii oameni se pot bucura de el, dar eu am un plan.
Am un plan pentru a dezvolta zona asta,
şi cred că ai avea o părere bună despre planul meu.
Nu e nevoie să te uiţi la astea...
pentru că îţi poţi imagina locul mai bine decât pot ei să deseneze,
dar vreau să te uiţi la cifrele astea.
Acum vine partea interesantă.
Pentru doar 30 sau 40 de milioane de dolari, poţi să...
Ah.
Pardon?
Pentru moment am crezut că mă linguşeşti.
Ce vrei să spui?
Nimic.
Haide, se mergem după el. Se va întuneca în curând.
Se întunecă la 4:18.
El e tipul pe care trebuia să îl pozăm de la început.
I se citeşte dârzenia pe faţă.
- Charles. - Da?
- Care e problema? - Poftim?
Nu... nu e nimic.
E obosit. Asta e.
Da, aşa e. Sunt obosit.
Mergem într-o excursie. Hai cu noi.
Charles să vină într-o aventură?
Da. Ce zici, Charles?
Ne întoarcem în două ore.
Te mai aeriseşti puţin.
Bine.
Da, bine.
Ia uite-te la marele vânător. Haide.
Alo!
Excelent.
Modelul nostru s-a dus la vânătoare de urşi. Ce morbid din partea lui.
Unde s-a dus?
Unde e lacul Big Bass, prietene?
La aproximativ 20 de mile înspre nord-vest.
Şi noi am rămas aici să-i facem poză Zânei cea Bună.
- Ce zici, Charles? - Poftim?
Noi...
- Să riscăm? - Ai grijă.
Grijă de ce?
E o capcană.
- Ce anume? - E o capcană de urşi.
De ce să avem grijă?
E o groapă pentru urşi.
Ce zici? Să mergem mai departe? Să vedem cât de curajoşi suntem?
Chiar trebuie să îl găseşti pe omul acela?
Trebuie să fac pozele alea.
Un bun plan pe ziua de azi e mai bun decât unul perfect pe ziua de mâine.
- Ce zici? - Bine, să fim curajoşi.
Ăsta e spiritul cu care i- am bătut pe japonezi.
Vine vreme rea dinspre nord. Zăpadă probabil.
- Pot să-ţi spun ceva, Charles? - Poftim? Da, dacă vrei.
Mi-a plăcut cum ai reacţionat gluma de aseară.
Te-ai descurcat bine. Ce moment jenant.
- Cred că te-ai descurcat bine. - Mersi.
Grea pacoste dacă te gândeşti.
Ce anume?
Banii.
Ah.
Mare responsabilitate.
Nu poţi şti niciodată cine ţi-e cu adevărat prieten,
nu poţi şti ce părere au oamenii despre tine.
Da.
Cred că e greu.
Niciodată să nu îţi pară rău de un om care are un avion.
Tu ce părere ai despre mine, Bob?
Ştii ceva... îmi place stilul tău.
Şi cred că soţia ta e tare faină.
Da.
Şi... care e planul tău de a scăpa de mine?
- Ah, la naiba! Stai puţin? - La naiba!
- Ce se întâmplă? - Doamne! Nu!
- La dracu'! - Feriţi-vă!
Doamne!
Bob!
Bine, ridică-l.
L- am prins.
Steve. Steve!
Are cineva chibrite?
Aveţi chibrite?
Ajută-mă să mă ridic.
Vom face un foc chiar aici. Fă un foc.
Acum e mai bine. Da.
Haide. Doamne.
Haide.
Haide. Haide.
Asta este. Haide. Oh, Doamne.
Ah, la naiba.
Mi-e frig.
Să nu ne mai prostim şi să-l încălzim pe el.
Hei, lasă. Avem nevoie de ele. Ne trebuie.
Haide, Stephen, haide. Vino aici.
Am lăsat focul să se stingă.
Mai avem doar câteva semnalizatoare rămase.
N-ar trebui să le păstrăm pentru a ne semnala prezenţa?
Avem nevoie de...
Ne trebuie lemne, destul de multe, pentru a face un foc mare.
Când ne vor căuta o să vadă fumul.
Poftim?
- De ce ar veni după noi? - Poftim?
Ei ştiu că ne-am dus la cabană.
Când vor merge acolo vor găsi biletul.
Ah.
Cred că va trebui să facem o plimbare.
Ce înseamnă asta?
Ce dracu' înseamnă asta?
Am citit odată o carte interesantă.
Scria în ea că oamenii rătăciţi în sălbăticie...
- ... mor de ruşine. - Ce?
Da.
Mor de ruşine. "Cu ce am greşit?"
"Cum m-am putut băga în aşa ceva?"
Stau şi se tot întreabă aşa şi... mor.
Nu fac singurul lucru care i-ar fi salvat.
Şi ce ar fi aia, Charles?
Să gândească.
Uite. Steve, ia uite.
Aici e cabana de unde am plecat.
Aici e cabana unde ar fi trebuit să fim.
Aici suntem acum...
printr-un pas montan, peste munţi, şi peste râu.
Ne vor căuta în sud, da?
Dacă putem să ajungem în sud până deseară,
o să putem folosi semnalizatoarele.
Cum o să găsim cabana în pădure?
Ne îndreptăm în sud.
Ah. Ne îndreptăm în sud. De unde vom şti unde e sudul?
Bine...
Uite.
Ţine ceasul îndreptat înspre soare.
La jumătatea distanţei dintre ora pe care o arată şi 12:00 este sudul.
E stricat. Dă-mi ceasul tău.
E stricat şi al meu.
- Steve? - L-am pierdut.
Bine. În regulă. Vă spun eu unde e sudul.
Păsările călătoare se îndreaptă înspre sud. Le vom urma pe ele.
- Şi dacă nu le vom vedea? - Îmi pare rău că v-am băgat în asta.
Încetează! Încetează!
Terminaţi odată.
- Unde te duci? - Să fac un compas.
Da. Iei un ac şi dacă îl freci de mătase, se magnetizează.
Şi...
Ţine, aşeaz-o pe o frunză. Aşa.
Şi ai un compas.
Cine călătoreşte cu un ac?
Ah.
Aşa.
La naiba.
Vezi? Funcţionează.
Merge.
Vârful acela e în direcţia sud.
- Şi dacă nu e? - Atunci ce facem?
Este. Altfel nu se poate. E atras de magnetismul pământului.
Ştiu cum funcţionează, Charles.
Bine. Atunci ştii. Sudul e încolo.
Ce facem când ajungem acolo?
Mai căutăm odată sudul.
Mie nu mi se pare a fi încolo, Charles.
Dacă eşti pierdut nu înseamnă că ai şi compasul stricat.
Haide.
Vikingii navigau cu ajutorul unei frânghii.
Unei frânghii? Şi cum făceau asta, Charles?
Aveau două puncte fixe pe uscat...
de la care plecau pe mare,
le aliniau şi aşa obţineau un sistem de coordonate.
Apoi legau după navă o frânghie lungă,
care indica înspre cele două puncte... sau către deal.
Mai bine ţi-ai păstra respiraţia.
Ah, da. Da!
Trebuie să trecem până se întunecă.
Haide.
Care ne sunt şansele să ne vadă,
dacă vom folosi semnalizatoarele?
Destul de mari.
Crezi?
Nu ştiu, dar trebuie să fiu optimist, nu?
Băiat de oraş ce eşti.
- Charles. - Da?
E doar imaginaţia mea sau ai spus atunci:
"Care e planul tău de a scăpa de mine?"
- Ai spus asta? - Da.
Ce ai vrut să spui? De ce aş vrea să te omor, Charles?
Pentru soţia mea.
- Pentru Mickey? - Da.
E un mod ciudat de a întâlni femei.
Crezi că te-aş omorî pentru a pune mâna pe soţia ta?
Te-am văzut cu ea.
Charles, dragă...
Lucrăm împreună.
Nu. V-am văzut împreună.
Nu vreau să te jignesc, Charles, dar pot să fac rost de femeie şi singur,
dacă ai observat de când ne cunoaştem.
Şi pe de altă parte eşti un om influent.
De ce să-mi fie ciudă pe tine, Charles?
Din cauza banilor.
Ah.
Banii.
Ba e vorba de soţie, ba de bani. Nimic nu e sigur.
Om bogat. Crezi că toţi vor să ia ceva de la tine,
şi când sunt disperaţi, că vor să te omoare.
Ştii ceva, Charles? Cei bogaţi sunt diferiţi.
Cât de departe crezi că e?
Nu sunt mai mult de zece mile.
- Au! - Ce-i?
O durere în spate.
- Caută o piatră rotundă. - Ce?
Caută o piatră rotundă. Încearcă să scuipi sub ea.
Un tratament indian?
Da, aşa e.
Crezi că sunt un prost.
Nu. E un tratament indian. Are sens.
Îl faci să încetinească, să găsească o piatră rotundă,
îl faci să uite de durere, să facă întinderi, să se aplece.
Crezi că sunt un prost de am zis ce am zis.
- Despre ce? - Despre soţia mea.
Ah, ce ai spus despre soţia ta.
Ceea ce cred eu... e că ai foarte mulţi bani,
că de fapt eşti homosexual în sinea ta, şi multe alte chestii,
paranoia...
Ne vom aduna când vom ajunge acasă,
eu cu tine şi cu soţia ta, vom face o baie împreună...
şi ne vom lămuri sentimentele, şi...
Chiar dacă aş vrea să te omor, am nevoie de tine să ajung acasă,
idiot tâmpit ce eşti.
Să ai nevoie de oameni. Nu-i aşa că e aiurea?
- Despre cine vorbim? - Despre ţăranca Fannie.
Mama măsurărilor de nivel.
- E bine de ştiut că un erou. - A, ne veselim puţin, nu?
Ne recâştigăm comportamentul animalic energic şi nepăsător, da?
E bine că ai observat asta.
Minte mare, gură mare.
Stai puţin.
Ascultaţi, ascultaţi.
Haide.
Haide!
Charles, haide!
Nu vom reuşi. Atunci...
Copacul ăsta. Haideţi! Grăbiţi-vă. Trageţi!
Steve, acum! Trage! Ajutaţi-mă!
Haide.
Unu, doi, trei!
Sus!
Bine.
Haideţi!
Uşurel!
Continuă să mergi!
Charles, haide!
- Da! - Uşurel, Charles.
Ai grijă! Ai grijă. Haide.
- Charles, e în regulă. - Te descurci excelent. Haide!
- Continuă să mergi! - Haide, Charles!
Continuă să vii, Charles.
Continuă să mergi!
Charles!
- Charles! La naiba! - Ţine-te bine!
Doamne!
Charles, ţine-te bine! Rezistă!
Charles!
Ţine-te!
Charles, ţine-te bine!
- Eşti în regulă? - Da.
Să mergem.
Ah, Doamne.
Am pierdut semnalizatoarele.
- O să ne vadă ei cumva. - Cum?
Mai am... şase chibrite.
- Facem un foc pentru a ne semnala prezenţa. - Nu.
Vom face un foc. Ne vor vedea din avion.
Charles? Revino-ţi, Charles.
Totul va fi în regulă, Charles. Va fi în regulă.
Încotro mergem, Charles?
Încolo.
Haide, omule.
Oh, Doamne.
- Eşti în regulă? - Da.
Bine.
M- ai salvat.
Treci peste asta. Am nevoie de tine pentru orientare.
M- ai salvat.
Nu te puteam omorî cu Steven de faţă.
Ar fi trebuit să-l omor şi pe el.
Haide. Mi-ai salvat viaţa.
Să-mi cumperi ceva frumos când ne întoarcem acasă.
Cum îţi place cafeaua?
La fel cum îmi plac femeile.
Neagră şi amară.
Am pierdut tâmpeniile alea de semnalizatoare.
Mai ţii minte că mi-ai spus de ce mor oamenii în pădure?
Da, de ruşine.
Atunci ia aminte.
Trebuie să ajungem acolo... cât mai sus posibil...
să se vadă focul din avion.
De ce ar veni să ne caute?
Ştii ce se întâmplă când se rătăceşte un miliardar?
Va scrie în toate ziarele când vom ajunge acasă.
Da. O schimbare majoră de la titlul:
"Şoferul ăla de taxi a fost aşa de nepoliticos".
Vedeţi ceva?
Nu.
Să mergem.
Oh, Doamne.
La naiba.
Să vedem.
Poate că a fost demagnetizat de curea.
- Ce ne vom face? - Păi...
Ce ne vom face? O să murim aici!
Nimeni nu ştie unde suntem,
şi habar nu avem ce să facem aici!
Ce vom face? O să murim!
Nimeni nu ştie unde suntem. Nu avem mâncare deloc!
Bine, Steve. Uite.
Ştiu ce vom face. Asta vom face.
Vezi asta? Vom face o suliţă, da?
Vrei... vrei să fac o suliţă?
Da. Avem nevoie de una pentru pescuit.
Haide, ţine asta. Ia-o.
Bine. În regulă. Bine, poţi să faci asta.
Nu ne vor găsi niciodată.
Ba da. Şi chiar dacă nu ne vor găsi, o să scăpăm noi de aici.
Fă cum ţi-am spus.
Voi face un foc. Haide! Începe.
Totul va fi în regulă.
Ce face, o suliţă?
O să pescuiască pentru cină?
Am vrut să-i dau o ocupaţie, asta e tot.
Vor veni după noi? E;ti un om important, nu?
Nu?
Cu tine vorbesc!
Ce ai vrea să facem? Să ne aşezăm şi să murim?
Să ne aşezăm şi să murim?
Nu mai e nimeni în afară de noi.
Sau mi-a scăpat mie ceva?
Ai dreptate. Ai dreptate. Îmi pare rău.
Bine.
Doamne!
La naiba!
La naiba.
Ia mâna la o parte.
La naiba! Ce am făcut? Ce am făcut?
Ah, la naiba...
Doamne.
E adâncă.
Nu o să-mi pierd piciorul nu?
Va fi în regulă.
- Apasă cu ambele mâini. - Bine.
- Ţine-le acolo. - Bine.
În regulă? Bine.
Bine.
O să strâng de asta tare, bine?
Stai puţin! În regulă.
Bine.
Îngroapă asta.
Începe să faci focul.
Vei fi în regulă.
E bine aşa? Nu e prea strâns?
- Nu, e bine. - Bine.
E o tăietură curată. A curs sânge curat din ea.
Dacă vom schimba bandajul în mod regulat,
ar trebui să se închidă frumos.
Eu şi tăietorii de lemne.
Te descurci bine, Steve. Bine.
- Ştii ceva? - Ce?
Eşti în regulă.
Da?
Nu, vorbesc serios. Eşti un om foarte altruist.
- Mersi. - Şi apreciez acest lucru.
Plăcerea e de partea mea.
Vom scăpa de aici?
- Da, vom scăpa. - Cum vom scăpa?
Vezi acolo...
Vezi constelaţia?
Cassiopeia... "W" acela mare.
Bine... uite-te la marginea din dreapta a "W"- ului.
Arată înspre steaua Nordului. Steaua Nordului e înspre nord.
Mâine vom merge înspre sud către râu.
Râul ne va duce acasă.
Va funcţiona mai bine decât compasul?
Da.
Sper.
De ce mor oamenii în pădure?
Mor de ruşine.
Da.
Asta pune lucrurile în perspectivă, nu?
Adică?
Aici. O mică schimbare faţă de lumea civilizată.
O schimbare faţă de inhalare de droguri de pe bulanele gagicilor.
În ce sens?
Charles, începi să îmbătrâneşti.
Crezi?
Asta cred eu.
- Poftim? - Deci?
Ce?
Nu e aşa de tare rănit.
Deci care ne sunt şansele până la urmă?
Putem pleca de aici şi probabil muri,
sau putem rămâne aici şi el va muri cu siguranţă.
Cred că avem şanse mari.
- Vorbeşti serios? - Da.
Sunt şi mai şi decât mari.
Ştim că încolo e nordul şi asta e...
Charles? Charles!
Ţi-am spus să îngropi alea.
- Care e diferenţa? - Hei!
- Trebuie să dăm jos aia! - De ce?
Pentru că se transmite mirosul prin aer!
Hei!
Nu mă urc în copac în mijlocul furtunii!
- Trebuie să o dăm jos de acolo! - Urcă-te tu în copac!
Ajută-mă. Le dau eu jos.
- La naiba! - Ce-i?
La naiba! La na...
La naiba!
- Charles, dă-te la o parte! - Pleacă!
Aah!
- Hei! - Charles!
Charles, stai deoparte!
Bob!
Pentru Dumnezeu, Charles!
Haide, Charles!
Încetează!
Steve!
Ah, Doamne.
Haide! Haide!
Mergem după stele.
Mergem şi noaptea dacă este lună.
nu putem petrece iarna aici.
Râul ne va scoate din sălbăticie.
Nu ne vor căuta în nord?
Trebuie să mergem noi pe jos.
Ah.
Ce mâncăm?
Mă gândesc la asta.
Ce zici de asta?
Da!
Hei, e...
Stai puţin.
Haide!
Stai!
Nu!
Nu! Aşteaptă! Opreşte-te!
Ah, Doamne.
Ştii că poţi face foc din gheaţă?
Poţi face foc din gheaţă.
Hei! Cu tine vorbesc.
Ştii cum poţi face aşa ceva? Bob?
Poţi gândi?
Prietenii banilor tăi, nu?
- Aşa e? - Foc din gheaţă. Ştii cum se face?
Stau acolo beau şi joacă golf, i-o trag femeii de servici,
dar când e vorba de o urgenţă...
- Încearcă. - Şi vei fi un geniu.
Mă dezguşti, ştii?
Sunt sigur că da.
Mă dezguşti, să te ia dracu'!
Adică pe tine cine te inervează? Evreii şi impozitele!
Foc din gheaţă. Poţi să îţi dai seama cum?
Nu vreau să ştiu, Charles!
Ai ceva anume pentru care vrei să supravieţuieşti?
Ştii ceva? Ştii ceva?
Poate că am avut dreptate să lăsăm oameni ca tine
să conducă ţara în toţi aceşti ani.
Sunteţi cei mai tâmpiţi!
Nu sunt tâmpit, ci nu am imaginaţie.
Încerci să faci un copac de decizii logice?
Asta e, Bob.
Nu putem să ne gândim că se vor întoarce?
Nu. nu ar trebui să gândeşti asta.
Au verificat zona asta, aşa că se duc mai departe.
Bine.
Foc din gheaţă.
Să facem unul.
Gheaţa, dacă o iei în mână,
se poate folosi ca şi o lentilă...
care va concentra razele solare într-o flamă.
Cum?
Sper că nu vom ajunge acolo. Mai avem chibrite.
Cred că asta e tot ce avem nevoie.
Doamne ajută.
Sunt... sunt peşti acolo.
Şi ce o să foloseşti pe post de strună? Şi ce momeală?
Tu nu ai fi atras de asta?
Nu ştiu. Eu...
E aur. Toată lumea vrea asta.
Nu sunt dispus pentru glume.
Haide. Nu fă pe seriosul cu mine, Bob.
Îmi pare rău. Sunt doar obosit. Foarte... obosit.
De ce nu te odihneşti... strânge nişte lemne mai bine.
Bob! E un ucigaş de oameni... ne-a urmărit tot timpul.
Se ţine după noi.
Haide!
Se joacă cu noi.
Ce vom face, Cherles?
Zi.
Ce, ai un plan?
Ar trebui să am un plan? Tu să-mi spui.
Nu putem să mergem. Nu ne va lăsa să mâncăm.
Păi... vom muri de foame aici.
Ce vom face?
Îl vom omorî.
Îl facem să ne atace. Vom folosi o suliţă şi o capcană.
Îl provocăm să atace. Ursul atacă în două labe şi apoi se lasă jos.
Cum se lasă se înţeapă în suliţă.
Acelaşi principiu ca la capcana cu groapa... moare din cauza greutăţii sale.
Cu ce o să-l momim?
O să-l atragem.
- Ce? - Îl atragem!
Ştii... copii de 11 ani din tribul Masai din Africa,
omoară lei cu suliţe.
Cum îl atragem?
Copii de 11 ani omoară lei.
Copii de indieni aleargă şi dau palme urşilor...
de cât mai multe ori ca un test de curaj.
Nu, nu, Charles. Cum îl vom atrage?
Cu sânge.
Sânge!
Trebuie să-i distragem atenţia, desigur.
Trebuie să-i distragem atenţia, să-i întindem o capcană, dar se poate face.
Crezi, Bob? Crezi?
- Nu ştiu, Charles. - Cum?
- Nu cred că va merge. - Va merge!
Nu.
Va merge. Ceea ce poate face un om, poate şi altul.
Nu poţi omorî ursul, Charles. E...
E înaintea noastră tot timpul, ca şi cum ne citeşte gândurile.
Ne urmăreşte, la naiba!
Vrei să mori aici?
Atunci nu ai decât. Dar îţi spun eu ceva...
Eu nu am de gând să fac aşa ceva. Nu voi muri.
Nu, eu voi omorî ursul.
Spune şi tu: "Voi omorî ursul".
Spune. "Voi omorî ursul. Voi omorî ursul!"
Spune!
- Voi omorî ursul. - Mai zi odată!
- Voi omorî ursul. - Şi încă odată!
Voi omorî ursul!
Bine. Ceea ce poate face un om poate şi altul.
Ceea ce poate face un om poate şi altul.
Repetă!
Ceea ce poate face un om poate şi altul!
- Şi încă odată! Ceea ce poate face un om...
... poate şi altul!
Da! Ai dreptate, la naiba.
Pentru că azi... o să omor animalul dracului.
Haide.
Acum.
Aleargă!
Haide.
- Haide! - În regulă.
Hei!
Haide, porcăria naibii!
Hei!
Înfige-i-o în gât, Charles!
Doamne. Doamne!
Aici! Haide! Haide!
Haide, animalul naibii!
Ai grijă. Ai grijă!
Haide!
Hei!
Haide! Charles!
Charles!
Hai să mă prinzi! Prinde-mă! Hai şi...
Haide!
Haide! Haide! Hai, tâmpenia naibii!
Vino, dobitocul dracului! Vino să mă prinzi!
Charles!
- Hai să mă prinzi! - Charles!
Haide! Hai să mă prinzi! Hai, prinde-mă!
Ai grijă!
Charles, ai grijă! Charles!
Char...
Charles?
Ce păcat că nu avem nişte sare.
Ştii că... se poate pune carne la păstrat şi cu praf de puşcă.
Ştiai asta?
Mi-ar plăcea să avem nişte praf de puşcă.
Ai făcut una şi pentru mine?
Da.
Hei...
- Ce zici? - Ah, da.
Ce e, Charles?
Nimic.
Nu, spune. Ce-i?
Toată viaţa mea am încercat să fac ceva...
care să nu fie vag.
Păi, Charles, cred că visul ţi s-a împlinit.
E ceva.
Vezi tu, Charles, de aceea i se spune parvenire.
Acum o lună, dacă te-ar fi atacat Smokey,
ţi-ai fi chemat avocatul.
Nu. Nu aş face aşa ceva unui animal.
Da?
Mi-am spus...
Mi-am spus, "Dacă e viaţa mea, a mea e. "
Dar îţi poţi schimba viaţa.
Asta ziceam şi eu.
Da. Aşa e?
De ce n-ar fi?
Pentru că nu cunosc pe nimeni care să-şi fi schimbat întradevăr viaţa.
Îţi zic eu...
O să-mi încep viaţa de la capăt.
Da.
Tu ai fi primul care ar face aşa ceva.
Da.
Nu a mai fost nimeni pe aici de multă vreme.
- Ce zici? - Dacă suntem aici...
Vom scăpa cu ajutorul acelei canoe.
Ştii ce trebuie să facem? Să vedem dacă pluteşte.
Da.
Da, pluteşte!
Da.
Un pahar de ceai?
Da.
- Încă nu s-a aprins focul ăla? - Nu.
Îi bei rezervele tipului?
Când ajung acasă... o să-i trimit un cec.
- Să-i trimit un cec. - Da.
O aventură extraordinară, aşa-i Charles?
Da, aşa-i?
Ştii...
Ar trebui să îţi spun...
Dacă aş fi luat camera de fotografiat cu mine, aş fi făcut o avere.
Averea mea.
Chestia aia e dusă dracului, aşa-i?
Mai are încă o valoare... sentimentală.
Cred că da.
Îmi arăţi ceasul tău, Bob?
Ceasul meu?
Nu mai merge. Ţi-am mai spus. S-a stricat.
Ştiu... Ştiu că nu merge. Dar pot să îl văd?
Era nou când am plecat.
Acum e bun de aruncat.
Ce e Bob? Nu poţi să rezolvi treaba treaz?
Da.
Cred că nu mai ai nevoie de mine.
Poţi scăpa şi singur de aici.
Oricum nu făceai nimic cu femeia aia.
Ştii că poţi să faci nimic.
Ştii că nu poţi, Charles.
Uite-te la ea. De ce s-a măritat cu tine?
De ce dracu' s-a măritat cu tine?
Pentru banii tăi, pentru numele lui Dumnezeu. Toată lumea ştia asta.
Eşti nebun?
Când ai trecut prin aeroport cu ea, toată lumea a zis:
"Ia uite-l pe tipul care are un avion. "
Cred că de data asta ai avut ghinion, Charles.
Păi...
Asta e.
Da.
"Pentru toate nopţile. "
Ce emoţionant.
De ce te chinuieşti?
Acum e gata.
Să mergem afară.
Spune-mi un lucru.
Ai fost cu nevastă-mea de la început?
A fost de la început, Bob?
Haide, Charles.
Ah. A fost o întrebare nepotrivită?
Haide, Charles. Ceea ce a fost a fost.
Păi, oricum voi muri... ce mai contează?
De ce e aşa important pentru tine?
O iubesc.
Îmi pare rău. A venit timpul.
- Nu fă asta. - Trăieşti într-o lume a viselor.
Întotdeauna ai trăit în ea.
- Acum întoarce-te. - Nu trebuie să faci asta.
Pe dracu'. Ştii bine că trebuie.
La ce dracu' îţi umblă capul? Acum întoarce-te.
Nu mai vreau să aud balivernele tale.
Nu mai vreau să aud nimic!
Cât de apropaţi am devenit şi cât de încoace şi încolo...
Ai fi murit fără mine aici, cu bogăţia ta cu tot!
Mă înţelegi? Ţi-am spus să te întorci!
- Bob, ascultă-mă. - Nu mai zi nimic, Charles.
Am spus să te întorci.
Nu?
Ştii, viaţa e ceva scurt, Charles, şi e plină de trădări.
Viaţa ta e gata din multe puncte de vedere.
- Bob... - Charles, nu...
Ai grijă la capcană.
Aah... Doamne, Charles. Doamne!
Ah... Doamne, cred că mi-am rupt...
Cred că mi-am rupt piciorul, Charles.
Doamne, Charles.
Doamne!
Ah, Doamne, Charles, nu. Te rog.
Bine.
Acum încearcă să rămâi nemişcat.
Bine.
Bine, Bob.
Mă voi uita să văd ce ai.
- Nu mă simt prea bine. - Ia o gură din asta.
Bine.
Mă voi uita... mă voi uita ce ai.
Stai nemişcat.
Cred că sunt plin de asta.
- Da. - Charles?
Ce e Charles? Ce e, Charles?
Nu... nu mă simt prea...
Nu prea mă simt bine deloc, Charles.
Un tip pe cinste. Nu ţi-am mai spus asta.
O lume de căcat, aşa-i Charles?
Da.
O lume de tot căcatul.
Da. Bine.
- Am nevoie de tine să... - Să ce?
Să apeşi puternic aici.
Bob?
Da.
Doamne.
Bob?
Ascultă.
O să te scot de aici, bine?
Ce final de aventură, aşa-i Charles?
O să te faci bine.
Cred că e ceva...
Cred că e ceva... să fii aşa altruist.
Toată lumea... vrea ceva de la tine...
Toată lumea depinde de tine.
Nu vorbi prea mult.
Toţi sunt aşa de stresanţi.
Păstrează-ţi energia.
Nu mă simt deloc bine, Charles.
O să ne ducem la mal,
voi face un foc, să ne ţină cald.
Hei.
De ce vrei să salvezi un dobitoc ca mine?
Să zicem că e o provocare.
Partea cu fairplay-ul, nu?
- Da. - Nu. Ştiu ce e.
Nu ai avut niciodată un prieten. Asta e, nu?
Da.
Acum eu sunt animalul tău de casă de care trebuie să ai grijă.
Sunt ferma ta acum, aşa-i Charles?
Da. Cum zici tu, Bob.
Tipul care a încercat să te omoare. Excelent, Charles.
Nu, nu ai fi făcut aşa ceva.
Ba da, bostan idiot ce eşti.
Aş fi făcut asta.
Atunci, ai fi făcut-o.
Ce o să faci când ajungi acasă?
Poftim? Ah, nu e nimic important.
Pentru mine este.
Nu cred că voi mai merge înapoi.
Ce vrei să spui? Cum să nu te duci înapoi.
Înapoi la ce?
Nu, nu îmi pare rău de tine, Charles.
Niciodată să nu-ţi pară rău pentru un om care are un avion.
Haide. Haide.
O să scăpăm noi de aici.
Pe naiba.
Hei... sunt pe moarte.
Mor... şi nu am făcut niciodată nimic.
Stai puţin.
Charles, trebuie să îţi spun.
- Charles... - Ce-i?
Îmi pare rău.
Îmi pare rău pentru ceea ce am făcut.
Şi soţia ta, Charles... Ascultă-mă, Charles.
Ea nu e implicată în povestea asta...
cu uciderea ta.
Jur pe viaţa mea.
Charles...
Mersi. Foarte frumos din partea ta să spui asta.
Niciodată nu e prea târziu să faci un gest frumos, aşa-i Charles?
Să nu mori, Bob.
Să nu-mi spui mie ce să fac.
Rezistă.
Scăpăm imediat de aici.
Hei!
Aici!
Hei!
Hei! Aici!
Hei!
Bob!
De ce nu îi este frică iepurelui?
Pentru că e mai deştept decât pantera.
Da.
Domnule Morse!
Domnule Morse, sunt de la Canalul 9 de ştiri. Faceţi o declaraţie, domnule?
Hei, staţi deoparte. Faceţi-i loc.
Domnule Morse? Domnule Morse?
Doamnă Morse?
Doamnă Morse, cum v-aţi simţit în timp ce soţul dumneavoastră era dat dispărut?
Toţi suntem puşi la un test.
Dar acest test nu vine în forma...
şi la timpul pe care l-am vrea noi, nu?
Domnule Morse, ceilalţi oameni, prietenii dumneavoastră...
Prietenii mei...
Ce s-a întâmplat cu ei?
Cum au murit, domnule?
Au murit...
salvându-mi viaţa.
Subtitrare downloadata de pe www.RegieLive.ro