-= www.OpenSubtitles.org =-
PACIENTUL ENGLEZ
Traducerea şi adaptarea: Aşchiuţă
- Cum vă simţiţi? - Bine.
Piciorul, se va vindeca. V-am păstrat bucăţile de şrapnel.
- Sunteţi incredibil de drăguţă. - Nu cred.
- Îmi daţi un sărut? - Nu, vă aduc un ceai.
Ar însemna mult pentru mine.
Chiar aşa?
Mulţumesc.
Nu pot dormi. Îmi dai un sărut?
- Eşti atât de drăguţă. - Mă înveleşti?
Foarte amuzant. La culcare acum.
Urăsc să dau sânge. Nu suport acele.
Este cineva din Picton?
Picton? Nu ştiu.
Vreau să vorbesc cu cineva de acasă, înainte să plec.
- E cineva din Picton? - De ce Picton?
El este de acolo. Pe malul lacului Ontario-See, nu-i aşa?
Întreabă-l din ce companie face parte.
Compania a 3-a Canadiană de Infanterişti.
Îl cunoaşte pe căpitanul McGan?
A murit ieri, împuşcat.
- Ce-a spus? - Nu-l cunoaşte.
Hana, jos.
E mort.
Numele, gradul, numărul?
Nu, îmi pare rău. Cred că am fost pilot.
Am fost găsit în rămăşiţele unui avion la începutul războiului.
Locul de naştere?
Sunt interogat? M-aţi putea păcăli.
Ca să vorbesc germană. Ceea ce şi pot, de altfel.
De ce? Sunteţi neamţ?
Nu.
De unde ştiţi, dacă nu vă amintiţi nimic?
Îmi daţi o înghiţitură de apă, vă rog?
Mulţumesc.
Îmi amintesc de multe lucruri. Grădina ei,
... care se întindea până la mare.
- Nimic între tine şi Franţa. - Era grădina dv. ?
- Sau a soţiei mele. - Aţi fost căsătorit?
Cred că da. Deşi cred că şi câţiva germani erau în aceeaşi situaţie.
Cam atât a mai rămas din plămânii mei, celelalte organe cedează.
Ce-ar fi dacă aş fii Tutankhamon?
Sunt un pic prăjit, prietene.
Din păcate nu vă pot ajuta.
Vă simţiţi bine? Ştiu, că nu vă plac transporturile.
- Hana! - Jan!
Se aude că se găseşte dantelă în satul următor.
- Ai să îmi împrumuţi ceva bani? - Nu.
- Şi dacă se găseşte mătase? - Hana, ştiu că ai bani.
- Nu. - Jur că este ultima dată.
Mă iubeşte.
- O să ţi-i dau înapoi, promit. - Nu mai cos niciodată nimic pentru tine.
Te iubesc.
Aduce-ţi nişte apă, aici.
Jan... nu.
Unde mergeţi?
Rămâneţi acolo.
Nu vă mişcaţi.
Rămâneţi nemişcată. Vă aflaţi într-un câmp minat.
Bine.
Asta-i bine.
Calm... totul va fi bine.
Ce faci? Ce naiba faci?
Este a lui Jan.
Aveţi dureri? Aveţi nevoie de ceva?
Vă descurcaţi?
Îl tot mutăm dintr-un loc în altul, de ce?
E pe moarte.
- Să-l abandonăm? - Nu, nu mă refeream la asta.
Asta vă va ajuta.
Sunt ca un blestem.
Toţi, care mă iubesc...
Toţi care se ataşează de mine...
Cred că sunt blestemată.
Care este?
După ce a murit, vă prind din urmă.
Nu eşti în siguranţă, bandiţi, nemţi şi Dumnezeu mai ştie ce.
- Nu pot permite aşa ceva. - Războiul s-a terminat, nu?
Nu a luat sfârşit peste tot.
Este un şoc pentru noi toţi. Hana?
Am nevoie de morfină multă şi de un pistol.
Dacă ţi se întâmplă ceva, nu mi-o voi ierta niciodată.
Ne îndreptăm spre Leghorn, "Livorno" cum îl numesc italienii.
Te aşteptăm acolo.
- Mulţumesc. - Cu plăcere.
Voi fi bine. Vă ajung din urmă... da?
Ce a fost zgomotul acela?
Vă luptaţi cu şobolanii sau cu întreaga armată germană?
Nu, reparam scările.
Am descoperit o bibliotecă. Iar cărţile sunt de mare ajutor.
Cărţile se pot folosi şi pentru a citi din ele.
Cred că, sunt în italiană.
- Ce ziceţi de cartea dv. ? - Cartea mea?
- Herodot? - Da. Puteţi citi din el.
Am găsit prune. Avem pruni în livadă.
Avem o livadă aici.
Herodot este...
... părintele istoriei. Ştiaţi acest lucru?
Nu ştiu nimic.
O prună foarte zemoasă.
Un munte, având forma unui spate de femei... bine.
- Bună, Geoffrey. - Madox.
- Bine ai venit la expediţie. - Mulţumesc.
Dante d'Agostino şi Diggy Bermann, arheologul nostru,
... şi Sharif Al Fouad, egiptologiste. - Soţia mea, Katharine.
Bine aţi venit la Clubul Internaţional al Nisipului.
- Pentru Clubul Internaţional al Nisipului. - Aduc pahare.
- Minunat avion, nu? - Da.
Este cadoul de nuntă din partea părinţilor Katharinei.
- Geoffrey Clifton. - Almasy.
În sfârşit pot trimite "părerea" mea la fier vechi.
D-nă Clifton, aş vrea să vi-l prezint pe Contele Almasy.
Am citit monografia dv. despre deşert. Impresionant.
Un text atât de vast şi atât de puţine adjective.
Un lucru rămâne aşa cum e. Indiferent ce adjectiv îi ataşezi.
Maşină înceată, maşină mare,
- ...o maşină condusă de un şofer. - Maşină stricată.
- Rămâne tot maşină. - Neutilizabilă, totuşi.
Iubire?
Iubire romantică, platonică Iubire... sunt lucruri destul de diferite.
Eu prefer devotamentul, Să-ţi iubeşti excesiv soţia.
Aici m-aţi prins.
- Sunt nişte turişti. - Prostii.
Au fost recomandaţi de către Societatea Regală Geografică.
Ea este încântătoare şi îi place să citească, iar el este un pilot bun.
- Nu avem nevoie de un alt pilot. - Poate face hărţi aeriene.
Nu poţi explora din avion.
Viaţa ar fi mult mai simplă, dacă am putea.
Contact.
Vreau să mut patul.
Pentru privelişte. E foarte frumoasă. Priveliştea dintr-o mănăstire.
Pot să văd.
Cum? Cum puteţi vedea?
Nu, nu pe fereastră. Lumina mă deranjează.
- Văd până departe în deşert. - Am să vă întorc.
Explorări înaintea începerii războiului. Făcând hărţi.
Am nisip în ochi? Nisip în urechi?
Nu. Morfina îşi face efectul.
De aici îmi pot vedea soţia.
Vă aduceţi aminte?
- Îmi daţi o ţigară? - Aţi înnebunit?
De ce sunteţi atât de hotărâtă să mă ţineţi în viaţă?
Pentru că sunt soră medicală.
Regele era determinat, de a dovedi,
că soţia lui era cea mai frumoasă dintre toate femeile.
Te voi ascunde în dormitorul nostru, spuse Candaules.
Candaules...
Candaules îi spuse lui Gyges că are acelaşi ritual în fiecare seară.
Se dezbracă ...
... aşează hainele pe un scaun lângă uşă.
Şi de unde te afli o poţi vedea foarte bine.
Se întâmplă exact cum îi spusese regele.
Ea merge lângă scaun se dezbrăca încet.
Până când rămâne complet goală în faţa lui Gyges.
Într-adevăr, era mult mai frumoasă decât şi-ar putut imagina.
Dar atunci regina privi spre el...
... şi-l recunoscu pe Gyges în umbră.
Deşi nu spuse nimic, tremura.
A doua zi trimise după Gyges şi-l întrebă.
Auzindu-i povestea, spuse:
Tăiaţi-i capul.
Fie vei muri, pentru că ai văzut ceea ce nu trebuia...
... fie îl omori pe soţul meu care m-a dezonorat
... şi devii rege în locul lui.
Aşa că Gyges îl omoară pe rege,
... o ia pe regină în căsătorie şi devine conducătorul Libiei timp de 28 de ani.
Sfârşit.
Să învârt sticla?
Geoffrey, să-i fie învăţătură de minte.
Dormiţi?
Nu, aţipisem doar.
Plecaţi. La o parte. Plecaţi.
Bună ziua.
- Hana? - Ce doriţi?
M-am întâlnit cu prietena dv. Mary.
M-a rugat să văd dacă sunteţi bine.
Sunt un vecin din Montreal.
Cabot, mai la nord de Laurier.
Pentru dvs.
Din păcate nu de la mine, ci de la Mary.
Mă numesc David Caravaggio, însă nimeni nu mi-a spus vreo dată David.
Iar Caravaggio e prea absurd, ca să-l scape.
La naiba. Mâinile astea neîndemânatice.
Lăsaţi-mă pe mine.
Sunt proaspete.
N-am mai mâncat un ou de...
Ştiaţi că pe aici sunt găini?
Găini da, dar de ouă nu. În Africa găseai întotdeauna ouă,
-... dar niciodată vreo găină. - Aţi fost în Africa?
Da, am fost.
La fel ca pacientul meu.
Aş vrea să stau pentru o vreme, am treburi pe aici.
Vorbesc italiană şi sunt o mulţime de partizani ce trebuie dezarmaţi.
Îi încercuim şi încercăm, să le luăm armele.
Am fost de meserie hoţ, astfel armata m-a găsit potrivit pentru această treabă.
- Ştiţi să trageţi cu pistolul? - Nu.
Aveţi probleme cu alea?
Nu.
O să mă uit la ele, înainte să plecaţi.
E un loc spaţios, nu ne vom deranja unul pe celălalt.
Voi dormi în grajd.
Nu simt nevoia de companie. Mă descurc şi singură.
Jos este un om.
A adus ouă. Poate rămâne.
De ce? Face ouă?
E canadian.
De ce oamenii se bucură toţi, când întâlnesc pe cineva de acasă?
În Montreal l-aţi invitat pe fiecare trecător să stea cu dv. ?
- Nu o să deranjeze. - Nici nu poate.
Mă simt deja deranjat.
Pe timp de război devine important, locul de unde vii.
De ce? Urăsc această idee.
Cred că aşa e bine.
Cu grijă.
- Vă pot ajuta? - Am terminat.
Deci dv. sunteţi pungaşul canadian.
- "Hoţ" cred că este cuvântul. - Aţi fost în Africa.
- Pe unde? - Peste tot.
Peste tot?
Eu nu am reuşit să acopăr nici măcar o porţiune mai restrânsă.
- Plecaţi? - Da.
Atunci vorbim despre rănile noastre de război.
Atunci chiar că am plecat.
Păstrează sechele de pe urma războiului?
Pe oricine iubeşte, în final moare.
- Vrei să fii excepţia? - Eu?
Cred că ai înţeles greşit, bătrâne.
Deci, Caravaggio...
Hana crede, că numele tău e inventat.
Iar că tu, ţi l-ai uitat pe al tău.
Eu cred că nimeni nu şi-ar inventa un nume atât de caraghios.
Iar eu cred că poţi uita multe.
... dar niciodată numele.
Contele Almasy. Numele ăsta vă sună cunoscut?
Sau Katharine Clifton?
- Scuzaţi-mă. - Cât aţi dat pe ea?
Nu prea vin femei străine pe aici. Cât aţi dat pe ea?
Cam şapte, opt lire.
- De unde? - De ce?
Aţi fost păcălită. Dar o ducem înapoi.
- Nu vreau să o duc înapoi. - Nu face 8 lire.
- Pentru mine face. - V-aţi tocmit?
- Nu-mi place să mă tocmesc. - Asta îi insultă.
Cred că vă jignesc pe undeva.
Aş dori să mă târguiesc în locul dv.
Scuzaţi-mă, dacă vă jignesc cumva.
Nu prea sunt sociabil.
Cum vi se pare Cairo? Aţi vizitat piramidele?
- Scuzaţi-mă. - Sau Sfinxul?
Latitudine 25, 33. Longitudine 25, 16.
Mergem până la Kufra, avioanele rămân în deşert.
- Nu sunt de acord. - Niciodată nu eşti de acord.
Ce mai face soţia dv. ?
Foarte bine. Este îndrăgostită de băile hotelului.
Înoată ore întregi în piscina hotelului, ca un peşte,
... sau este la baie.
De fapt, acum stă pe terasă.
Barul este dedicat exclusiv bărbaţilor.
- Vă rog să ne scuzaţi. - Mi-am uitat cartea.
- Echipa suferă. - Într-adevăr?
Nu prea avem fonduri pentru expediţie.
- Ce veţi face? - O expediţie mai restrânsă.
Şi să le amintim familiilor noastre că mai existăm.
- Madox, eşti căsătorit? - Foarte. Toţi suntem.
- Mai puţin prietenul nostru Almasy. - Mă simt mult mai bine.
Ne simţeam cu conştiinţa încărcată. Pentru soţiile ce nu sunt prezente.
- Pentru soţiile absente. - Şi pentru cele prezente.
Sau viitoare.
Îmi permiteţi?
- De ce m-aţi urmărit? - Poftim?
De la bazar m-aţi urmărit până la hotel.
O femeie europeană în această parte a oraşului,
... m-am simţit obligat. Sunteţi soţia unui coleg din grup.
Dar de ce urmărindu-mă? Escortându-mă, da,
... urmărindu-mă, m-am simţit vânată, nu-i aşa?
Aş putea să vă rog să plecaţi de acolo?
Îmi pare rău, eu...
Numai atunci când vă mişcaţi, nu prea suport presiunea...
Totul e în regulă? Am visat. Oribil.
Hana?
Totul e în regulă?
Lăsaţi-mă în pace.
Eşti îndrăgostită de el, nu-i aşa? Bietul tău pacient.
Îl crezi un sfânt. Eu nu.
Nu sunt îndrăgostită de el. Sunt îndrăgostită de fantome.
Şi el este îndrăgostit de fantome.
Dacă ţi-aş spune că el mi-a făcut asta?
Cum ar fi putut? Când?
Sunt una din fantomele lui, şi el nici nu ştie asta.
- Nu înţeleg. - Întreabă-l cine este.
Pe cine a omorât.
Nu vă furişaţi prin casă.
Cred că nu a uitat absolut nimic.
Vrea să uite.
Pentru hărţi.
Şi în plus mulţumiri lui Geoffrey şi lui Katharine,
... fără acţiunile lor nu am fi putut bate palma.
Pentru strângeri de mâini.
Geoffrey trebuie să se întoarcă la Cairo.
O mână spală pe alta. Armata are nevoie de fotografii.
Ce fel de poze?
Portrete. Colonelul, soţia colonelului,
... câinele colonelului, colonelul lângă piramide, odihnindu-se...
Iar eu sunt temporar singur.
Explorez viaţa de noapte a Cairo-ului,
... şi scriu un ghid pentru baruri.
Nu este oare ţara haremurilor?
- La revedere, iubito. - Călătorie plăcută.
Ne vedem peste o săptămână.
- Călătorie plăcută. - Şi vouă la fel. Succes.
Mă bucur că am reuşit.
Probabil nu e treaba mea.
Soţia ta, credeţi că este potrivit, să o laşi aici?
Potrivit?
Deşertul este foarte dur pentru o femeie. Oare nu este prea mult pentru ea?
- Nu, îi place aici. - De altfel...
Katharine şi cu mine am fost ca frate şi soră, înainte de a ne căsători.
- Cred că şi ea. - Foarte bine...
Îmi place zgomotul făcut de degete atunci când lovesc seringa
Poc...
Opriţi-vă. Vă rog.
Nu am cheia de la uşă.
Nemţii au fost aici. Şi au lăsat mine peste tot.
Pianul a fost locul lor favorit de a le plasa.
Înţeleg.
Poate v-aţi simţi în siguranţă, dacă aş cânta numai Bach.
A fost neamţ.
Şi ce-i amuzant în asta?
Nimic, scuzaţi-mă.
- Ne-am mai întâlnit. - Nu cred.
Uite. Vedeţi?
Atingeţi asta, şi s-a terminat cu Bach.
D-le locotenent. Totul este în regulă?
Da, sergent.
- Lucraţi cu italienii? - Încerc să-i fac să renunţe la arme.
Am fost hoţ, de aceea armata m-a găsit potrivit pentru asta.
- Îmi plac italienii... - Ar trebui să ne mutăm.
Ar mai putea fi alte 50 de mine ascunse în această clădire.
Crede că vorbesc prostii, deoarece am râs de el.
E indian.
- Poartă turban. - Nu, e din tribul Sikh,
... dacă poartă turban.
Probabil o să mă căsătoresc cu el.
- Da? Dintr-o dată. - Mama mi-a spus,
... că îmi voi găsi bărbatul cântând la pian.
Îmi plăcea mai mult, când eram numai noi doi.
- De ce rămâne şi el? - Cu sergentul lui, dl. Hardy.
Ar trebui să cerem chirie. Altceva mai bun de făcut nu au?
Trebuie să demineze străzile.
În cazul acesta nu putem cere nimic.
Nu putem.
Mulţumesc.
Cineva ca dvs, cum se hotărăşte să vină în deşert?
Faceţi tot ceea ce doriţi în castel, sau acolo unde locuiţi?
Iar într-o zi v-aţi spus trebuie să merg în deşert?
Odată am călătorit cu un ghid spre Faya.
Nu a scos o vorbă timp de 9 ore.
La sfârşit a arătat spre orizont şi a spus: Faya.
A fost o zi frumoasă.
Cel puţin cântaţi.
Poftim?
Cântaţi, tot timpul.
- Nu. - Întrebaţi-l pe El Auf.
El Auf...
Mâna dv...
Mulţumesc.
Madox.
- Repede. Am găsit ceva. - Ce este?
Vino repede. Grăbeşte-te. Repede.
Dumnezeule.
Înoată.
- Totul este în ordine? - Da.
Cum explici cuiva, care nu a fost niciodată aici,
... sentimente, care par normale?
Nu ştiu, prietene.
Nu ştiu.
Bermann, ce faci?
Atenţie.
Scoateţi-i din maşină.
- Totul e în regulă? - Da, totul e în regulă.
- Atenţie. - Mâna mea.
Mă întorc cât de repede posibil. În cel mult 36 de ore.
Încearcă să faci rost şi de un radiator, îl putem depozita.
Şi ia şi un cric mai bun. Planul nostru nu a fost unul foarte bun.
Bermann?
Drum bun.
Şi acum?
Să dăm jos toate chestiile astea.
- Eu rămân aici. - În nici un caz.
- Este vina mea, eu trebuie să stau. - Imposibil.
Nu este loc destul pentru toţi. Şi nu sunt foarte bună la săpat.
E vorba doar de o noapte. Şi este metoda cea mai sigură,
... de a-l convinge pe soţul meu, să ne salveze.
Hai să-i dăm drumul.
Poate doriţi să le lipiţi în cartea dv.
Am făcut poze.
Nu e nevoie.
- Şi vrea să le aveţi dv. - Ei bine, nu e chiar nevoie de ele.
E doar un caiet de notiţe. Ele sunt prea bune.
M-aş simţi obligat. Mulţumesc.
Şi ar fi de neiertat pentru dvs. sau...
Să vă simţiţi obligat.
Da cu siguranţă ar fi.
- Ar trebui să vă întoarceţi în tabără. - Mă simt bine aici, mulţumesc.
- Uitaţi-vă acolo. - La ce să mă uit?
Vedeţi ce se întâmplă cu stelele?
Sunt cam împrăştiate, vroiam să le pun în ordine.
Nu, acolo.
În curând stelele vor dispărea. Aerul se va umple cu nisip.
- Nu sună a bine, aşa-i? - Da.
- Vom trece peste asta? - Da.
Cu siguranţă.
"Da" este promiţător. "Cu siguranţă" nu e promiţător.
Să vă povestesc despre vânt.
Este un vârtej din Marocul de Sud.
Se cheamă Aajej, împotriva căruia fellahinii se apără cu cuţitele.
- Şi Ghibli din Tunisia. - Ghibli?
Da, Ghibli. Care se rostogoleşte şi se rostogoleşte
şi duce la o stare de nervozitate ciudată.
Şi mai este cel numit Harmattan, un vânt roşu.
Marinarii îl numesc o mare a întunericului.
Nisipul roşu a zburat până pe coasta de sud al Angliei,
unde cade atât de des, încât pare a fi sânge.
Poveşti.
Avem şi noi o casă acolo şi niciodată a plouat cu sânge.
- Este adevărat. Herodot, prietenul tău... - Prietenul meu.
El a scris despre asta.
Şi tot el a scris despre...
... un alt vânt, numit Simoom,
despre care un popor îl credea aşa malefic, încât au plecat la război împotriva lui.
Echipaţi pentru război.
Cu săbiile ridicate.
Katharine, repede, trebuie să coborâm.
Bine-nţeles, îmi pare rău.
Ce prostie din partea mea să adorm.
La naiba. Racheta de semnalizare.
Opreşte-te. Aici.
Madox.
Urmele ne-au fost acoperite.
Madox va calcula distanţa, se va întoarce în curând.
Te-aş putea ruga,
să lipeşti desenele tale, în cartea mea?
Aş vrea să le am. Aş fi onorat.
Ceilalţi.
Repede.
Îngrozitor. Trebuie să-i scoatem.
Cealaltă lopată.
Pare nepotrivit dacă întreb, câtă apă mai avem?
În bidon, puţină. Iar apa din radiator se poate bea şi ea.
Iar întrebarea nu e nepotrivită, ci practică.
Haide.
Există o plantă, din care dacă se taie o bucată din ea
până în următoarea zi va supura un lichid delicios.
Găseşte planta, şi taie-i inima.
Aici.
Dă nisipul de pe geam, eu mă ocup de uşă. Ai grijă de mâini.
Totul e bine, suntem aici.
Ne grăbim.
Rezistaţi, e aproape gata.
Eu ţin, ajută-i să iasă.
Apă.
Geoffrey nu este la Cairo.
Nu e aşa de glumeţ precum pare. Avionul aparţine guvernului britanic.
Ei doresc de fapt hărţi aeriene a întregii Africi de Nord.
Cred că acum e probabil în Etiopia.
Asta în caz că ai sperat să apară.
Şi căsătoria... este şi ea inventată?
Nu, căsătoria nu e falsă.
Slavă domnului.
Madox. Este Madox.
Sunt "K." în cartea ta ?
Trebuie să fiu eu.
Capitolul 1.
Sfidând regulile, stătea călare pe tunul Zamzamma.
Nu pot citi cuvintele astea, parcă-mi rămân în gât.
Pentru că citiţi prea repede.
Kipling trebuie citit lent.
Gândiţi-vă cum alerga pana autorului.
Cum era? Sfidând, virgulă...
regulile, virgulă...
stătea călare pe tunul Zamzamma pe... cum era?
... platforma de cărămidă. Vis-a-vis de vechiul Ajaib-Gher.
casa minunilor...
... virgulă, cum numeau localnicii muzeul Lahore.
Tunul încă mai e acolo în faţa muzeului.
Făcut din căni şi străchini, luate ca taxă din fiecare gospodărie.
Din asta a fost turnat. Mai târziu au tras cu acest tun,
... în poporul meu... virgulă,
... localnicii. Punct.
Ce vă deranjează de fapt? Autorul sau...
- ... despre ce scrie? - Mă deranjează,
... că mi-aţi băut laptele. Şi mesajul cărţii:
Cel mai bun lucru pentru India este domnia britanicilor.
Avem o plăcere comună băiatul şi cu mine.
- Să vă certaţi pe seama cărţilor? - Laptele condensat.
- O mare invenţie. - Mai aduc o cutie.
Nici mie nu mi-a plăcut cartea. este numai despre bărbaţi.
Prea mulţi bărbaţi. Precum în casa asta.
Vă place de el, nu-i aşa? Vocea vi se schimbă.
Nu cred. Oricum îi sunt indiferentă.
Nu cred că se poate numi indiferenţă.
Hana tocmai îmi spunea, că sunteţi indiferent...
... faţă de cum găteşte.
Mâncarea îmi este indiferentă, nu numai cea gătită de Hana.
Aţi încercat vreodată sandwich cu lapte condensat?
E foarte bun cu sare.
Bine aţi venit.
Nu vii?
- Nu, trebuie să merg acasă. - Te rog, vrei să intri?
Doamnă Clifton.
Nu face asta.
Cartea mea este încă la dumneavoastră.
Mulţumesc.
Încă mai ai nisip în păr.
- Îmi place, că ştii să coşi. - Bine.
Coşi foarte prost.
- Iar tu nu coşi deloc. - O femeie n-ar trebui să înveţe să coase.
Şi dacă ar şti să nu o admită niciodată.
Închide ochii.
E mult mai greu aşa.
Când ai fost foarte fericită?
Acum.
Şi când te-ai simţit nefericită?
Acum.
- Ce iubeşti? - Ce iubesc?
Apa.
Peştii din apă.
- Da, şi aricii. Iubesc aricii. - Altceva?
Marmite. Sunt dependentă.
Şi băile. Dar nu cu alte persoane.
Insulele.
Scrisul tău de mână.
- Aş putea continua toată ziua. - Continuă.
Pe soţul meu.
Ce urăşti cel mai mult?
O minciună.
Ce urăşti tu cel mai mult?
Posesia... Şi faptul să fii posedat de cineva.
Când pleci ar trebui să mă uiţi.
- Cine e? - Nu mă recunoşti?
Tu eşti? Aşa de gras!
Este un biscuite de crăciun.
- Nu este scrisul tău. - Ba da.
22 decembrie.
Trădările pe timp de război sunt precum joaca de copii,
... pe lângă cele din timpul păcii.
Noile cupluri sunt emoţionate şi tandre,
... dar distrug totul.
Pentru că inima este asemeni unui foc.
Îmi place asta.
Cred asta.
Cine e K. ?
Este de la Katharine.
- Spune că nu te simţi bine. - Ce? Nu.
Te simţi slăbită. Din cauza căldurii.
Nu mai pot lucra... Nu mai pot dormi.
Vin.
Nici eu nu pot dormi, mă trezesc ţipând.
- Geoffrey crede că e din cauza deşertului. - Îţi simt încă gustul.
E goală.
Încerc să scriu, simţindu-ţi gustul în gură.
Leşină.
Te prind din urmă.
Copii au fost cuminţi? Sau nu?
Să duc cadourile înapoi?
Crăciun fericit.
Dumnezeule. Repede, un scaun.
Căldura asta este îngrozitoare.
- Se simte bine? - Da, e bine.
- Sunteţi însărcinată? - Nu, nu cred.
Ce romantic. Cu Fiona îmi era rău tot timpul.
Ronnie îmi spunea Doamna Leşin.
Am să mă odihnesc câteva minute înăuntru.
- Vin cu tine. - Nu, sunt bine.
Crăciun fericit.
Aţi văzut-o pe Katharine? Sunt Clifton.
Nu, îmi pare rău.
Dragă, tocmai am auzit.
- Sărăcuţa de tine, te simţi bine? - Da, e din cauza căldurii.
Lady H. se gândea că poate eşti însărcinată.
Nu sunt. Îmi este prea cald. Ţie nu?
Mă topesc.
Te conduc acasă.
Într-adevăr acasă?
Nu mai pot respira. Îmi lipseşte verdele, ploaia.
E crăciun şi totul este...
Bine, am înţeles.
Dacă ar fi după mine am pleca mâine.
Nu e posibil, am putea pica în mijlocul războiului.
Geoffrey, îţi plac atât de mult deghizările.
Te iubesc atât de mult.
- A ce miroşi? - Ce?
Marţipan. Ai marţipan în păr.
Nu-i de mirare că ţi-e dor de casă.
Tu eşti?
Poftim?
- Dacă spun "Moose"? - Moose? Ce e asta?
Arăt diferit. De ce nu şi tu ?
Ţi-am auzit respiraţia.
Credeam că e ploaia. Mor după ploaie.
Mor oricum,
... dar tânjesc să simt ploaia pe faţa mea.
Cum se numeşte prima aniversare a căsătoriei?
Nu ştiu.
De hârtie? Sau? Nu ştiu... de hârtie?
Hârtie?
Eu sunt. A intervenit ceva.
Nu te bosumfla, mă întorc mâine.
Nu mă mişc, până nu te întorci.
Bine, te iubesc.
Pleci?
Nu. Vreau să-i fac o surpriză de aniversarea căsătoriei noastre.
Ea a uitat desigur.
Care e simbolul primului an de căsătorie? Bumbac sau hârtie?
Primul an? Credeam că eşti căsătorit de mult timp.
Am fost prieteni mai mulţi ani. Prieteni foarte buni.
Întotdeauna suspina pe umărul meu, până ce am convins-o,
... să mă ia pe mine. O idee strălucită.
- Moose, eşti acolo? - Da.
Prima aniversare a căsătoriei este cea de bumbac?
Ce este bumbac?
Prima aniversare?
Prima aniversare este cea de hârtie.
Opreşte.
- Poftim? - Opreşte aici.
- Aici? - Da, aici.
Ce este?
Este un cântec popular.
- Arab. - Nu, e unguresc.
Doica mea obişnuia să mi-l cânte,
... când eram copil, în Budapesta.
E minunat.
Despre ce e?
"Szerelem" înseamnă iubire.
Iar povestea, ei bine, este vorba de un conte ungur.
Este un rătăcitor, un nebun.
Ani întregi este în căutare.
Nimeni nu ştie exact ce caută.
Într-o zi este prins sub vraja unei misterioase femei britanice.
O harpie. Care-l bate.
Opreşte-te. Opreşte-te. Tot timpul dai în mine.
Nemernicule. Nemernicule. Te-am crezut.
Tu ar trebui să fii sclavul meu.
Acest... acest umăr...
Nu, aşteaptă, vreau... întoarce-te.
Vreau asta... acest loc.
Cum se numeşte?
Este al meu.
Doresc să-l numesc "Almasy Bosphorus". Îţi place?
Credeam că eşti împotriva posedării.
Pot rămâne peste noapte.
Madox ştie, cred. Tot vorbeşte despre Anna Karenina.
Cam asta înseamnă pentru el o discuţie între bărbaţi.
Ei bine, asta înseamnă şi pentru mine.
Este o altă lume, îmi tot spun.
O altă viaţă.
Iar aici sunt o altă soţie.
Da. Da, aici eşti o altă soţie.
- Ce drăguţ. Sunt degetare? - Da, sunt destul de vechi.
Şi umplute cu safron.
Asta în caz că te gândeşti să te apuci de cusut.
Nu-mi place să mă tocmesc.
În ziua aceea, m-ai urmărit la bazar.
Da, bineînţeles.
Vom fi bine?
Da. Da.
Garantat, da.
Credeam că nu o să te mai trezeşti.
- De unde ai astea? - Le-am eliberat.
- Asta înseamnă a fura. -Muzica nu trebuie să aparţină cuiva anume.
Întrebarea este: Cine a compus cântecul?
Irving Berlin. "Top Hat".
Există vreo melodie, pe care nu o cunoşti?
Nu, tot timpul cântă.
Bună dimineaţa. Ştiai? Fredonezi tot timpul.
- Mi s-a mai spus. - Kip e la fel.
Wang Wang Blues.
Incredibil.
- Bună dimineaţa. - Bună.
Mi-aţi salvat viaţa.
Nu am uitat.
Vă credeam foarte înalt. Păreţi atât de mare...
- Mă simt ca un copil fără echilibru. - Un bebeluş.
Un bebeluş.
Pe vremuri şi părul meu era lung.
Am uitat ce bătaie de cap îţi dă spălatul lui.
Încearcă asta. Am găsit un borcan mare. Ulei de măsline.
Mulţumesc.
E pentru păr?
Da, pentru păr.
Am cunoscut un general care îşi acoperea un ochi sănătos.
Oamenii luptau cu mai mult elan.
Câteodată cred, că mă pot ridica şi dansa.
Ce ai sub mănuşi?
Te aşteaptă.
Ne vedem diseară?
Trebuie să rămâi la Tobruk. Ştiu, nu e ceva important,
... dar neamţul are hărţile noastre.
Îşi plasează spionii în Cairo. Şi pe Rommel, folosindu-se de hărţile noastre.
Întregul deşert pus pe hărţi, pe care noi le-am dat lor.
Societatea Geografică regală, poftiţi aici aveţi hărţile noastre.
Madox a înnebunit. L-ai cunoscut?
Un foarte bun exploatator.
După ce a aflat că Almasy l-a trădat,
... prietenul lui cel mai bun, a fost devastat.
- Sus. - Nu, vă rog, nu.
- Ridicaţi-vă odată. - Nu am nici un prieten.
Nu cunosc pe nimeni.
Stai.
- David Caravaggio. - Nu.
Cairo, Cartierul general britanic. Iulie '41.
Şi asta. August '41.
Şi asta.
Februarie '42.
Poate. Cumpăram sau vindeam ceva.
Am fost adesea în Cairo.
Eşti un spion canadian care lucrează pentru aliaţi. Numele de cod: Moose.
Pot avea un doctor? Sunt bolnav.
- Nu ştiu de ce. - Pierd sânge.
- Vrei un doctor? - Întreb de săptămâni...
Nu avem.
- Dar avem o soră medicală. - Bun, o soră ar fi bine.
Dă-mi ceva în schimb. Un nume, un cod.
Astfel scăpăm toţi de camera asta.
Nu mă pot concentra pe căldura asta. E prea cald.
Aveam o fată.
Am o soţie la Tripolis.
De îndată ce intri în mrejele unei tipe, apar problemele.
Ştii ce o să fac?
Asistenta, o musulmană, va înţelege ce va urma.
Care este pedeapsa pentru adulter? Să rămânem la chestia asta:
Eşti căsătorit şi ai fost cu o altă femeie. Deci...
I se taie mâinile?
Sau asta este pentru furt? Trebuie să ştii.
- Ai crescut în Libia. - Nu-mi tăiaţi mâinile...
Sau la Toronto?
10 degete.
Ce zici? Un nume pentru fiecare deget. Nu contează cine.
Eu primesc ceva, iar tu păstraţi ceva. Încerc să fiu rezonabil.
Nu mă tăiaţi. Vă rog.
Care deget?
Degetul mare, e un deget?
Ăştia nu mă ajută deloc.
M-am săturat de încăperea asta. Şi de căldura şi de telefonul ăsta.
Nu puteţi face asta.
Vă dau numele. Vă dau numele.
Ce nume doriţi să auziţi?
Să mă gândesc.
Îi cunosc. Vă promit. Vă rog.
Iisuse, nu. Care nume? Le ştiam.
Iisuse. Nu mâinile mele.
Nu. Nu mâinile mele.
Promit.
Cel care mi-a tăiat degetele mari?
L-am găsit.
L-am omorât.
Pe cel care a făcut poza, l-am găsit după un an.
E mort şi el.
Altul, care le-a spus nemţilor cum să ajungă la Cairo,
... l-am căutat şi mai mult.
Pe acolo nu se poate trece.
M-am uitat încă o dată la hărţile lui Bell.
Dacă am găsi un drum prin Wadi am putea ajunge direct la Cairo.
- Ar fi o şansă reală. - Joi erai suspicios faţă de Bell.
Bell nu putea desena nici o hartă. Iar vineri devine deodată infailibil.
- Unde sunt hărţile expediţiei? - În camera mea.
Hărţile aparţin guvernului. N-ar trebui lăsate la văzul tuturor.
- Ce ai? - Nu fii aşa de naiv.
Ştii că războiul stă să izbucnească.
Asta a sosit în dimineaţa asta. Din ordinul Guvernului Britanic...
... toate expediţiile internaţionale, se vor întrerupe până în mai 1939.
Ce vor cu hărţile noastre?
Ce e de găsit în deşert? Vârfuri de săgeţi, lănci...
Stăpâneşti Africa de Nord, dacă stăpâneşti deşertul.
Să stăpâneşti deşertul?
Acest loc...
... locul acesta la baza gâtului unei femei...
Această scobitură... Aici. Cum se numeşte?
Pentru Dumnezeu, omule adună-te.
Pace?
Sau război?
Nicăieri un avânt patriotic,
... ci patrioţi tăcuţi ale războiului.
Răspunsul îl găsim la un om.
Iar mulţimea din jurul maşinii lui dovedeşte:
Poporul britanic este mult mai unitar azi.
Un bilet.
În San Down Bay se vâsleşte şi se navighează din nou.
Joc şi distracţie pentru fiecare pasionat al sportului.
Îmi pare rău.
Nu mai pot. Nu mai pot continua.
Nu mai pot face asta.
Mai bine plec.
- Spune adio acum. - Nu sunt de acord cu asta.
Să nu crezi că sunt de acord.
O să afle. Asta l-ar ucide.
Nu din nou, te rog.
Trebuie să ştii, că...
... încă nu îţi simt lipsa.
Vei simţi.
Sunt în întârziere.
Bun, suntem toţi.
Un toast pentru Clubul Internaţional al Nisipului.
Pentru redeschiderea lui cât mai curând posibilă.
Pentru Clubul Internaţional al Nisipului: Rataţi, hoinari,
... fascişti şi nebuni. Dumnezeu să ne binecuvânteze pe toţi.
"Internaţional" e un cuvânt murdar.
Majestatea Sa, Führer-ul, Il Duce.
Unde vrei să ajungi?
Oamenii de aici nu ne vor.
Egiptenii caută să scape de colonişti. Nu-i aşa Fouad?
Cei mai buni dintre ei au lăsat-o...
... mai moale cu reverenţele faţă de Majestate.
Nu-i aşa, Sir Ronnie?
Unde vreau să ajung? Am inventat un dans.
Vrea cineva să-l încerce? Se numeşte "Îmbrăţişarea Bosforului".
Madox? Bermann? Dansaţi cu mine?
- Dag? Vino. - Să mâncăm mai întâi. Ia loc.
Ne vom scălda la Brighton iar peştii se vor speria de tine.
Costumul tău de baie va face scoicile să se deschidă de la un capăt la altul...
Cântă cam lent, dar astea erau cuvintele înainte de a fi cenzurate.
- Ar putea fi un cântec pentru dvs, d-nă... - Taci din gură. Eşti beat.
- Stai jos. - Ai perfectă dreptate. Taci.
Scuze. Nu ştiu ce mi-a venit.
Mii de scuze.
De ce l-ai atins de gât?
- Ce? - Ce? Pe acel tânăr.
L-ai ţinut de gât. De ce?
E următorul? Îl ademeneşti în camera ta?
Unde e? Aici?
Te-am urmărit, la petrecerile în aer liber,
... pe terase, la curse, cum poţi sta acolo?
Cum poţi zâmbi,
... ca şi cum viaţa ta nu ar fi dată peste cap?
Ştii de ce.
Dansează cu mine.
Nu.
Dansează cu mine.
Vreau să te ating.
Vreau ceea ce îmi aparţine.
Crezi că eşti singurul care suferă? Asta crezi?
De ce nu mergeţi...
- ...să dormiţi un pic? - Nu v-ar deranja?
Noapte bună.
Aşteaptă, nu te uita încă.
Aşteaptă.
Mulţumesc.
Dacă într-o noapte nu aş veni...
... ce-ai face?
Aş încerca să nu te aştept.
Bine, dar dacă s-ar face târziu şi nu apar.
Atunci m-aş gândi, că trebuie să fie un motiv.
Nu m-ai căuta?
Asta mă face să nu mai vreau să vin.
Dar pe urmă îmi spun, petrece toată ziua căutând.
Noaptea îi place să fie găsit.
E adevărat. Vreau să mă găseşti.
Vreau să fiu găsit.
- Îl caut pe locotenentul Singh. - Doarme.
Trebuie să mergem la treabă.
Îi transmit.
Ce e? O mină?
O bombă, lângă viaduct.
- Trebuie să meargă? - Mă scuzaţi?
Şi dacă nu l-aţi găsi? Nu azi, nu acum.
- Ce se întâmplă? E nevoie de mine? - Se pare că da.
Nu pleca. Mi-e teamă.
Cu asta mă ocup. Asta fac zi de zi.
Număr serie: KK-IP 2600.
KK-IP 2600. Aduc oxigenul.
- Hardy, ce se întâmplă? - Ceva pe stradă.
Caporal.
Nu ştiu despre ce este vorba.
- Opreşte-i. - Stop.
- Ce este asta, un carnaval? - Siguranţa s-a desprins.
Ce e? Vine armata?
Aşteaptă. Cobor imediat.
Poţi vedea detonatorul?
Trebuie să tai. Gheaţa nu ajunge.
Stop. Opriţi-vă.
Pleacă.
- Chestia asta mă enervează. - Ştiu.
Atenţie. Poate exploda.
Ai dat de el?
Taie.
- Trebuie să tai. - Nici nu ştiu care cablu.
Alege unul şi taie.
O pătură pentru locotenent.
S-a terminat.
Nemţii s-au predat.
Plouă.
Kip, vino dansează cu noi.
- Mai târziu. - Haide.
Urc. Pleacă.
Războiul s-a terminat.
Mergem acasă.
Ce-a fost asta?
N-am să mi-o iert niciodată.
Este Hardy. A fost o bombă capcană. Au vrut să înalţe steagul.
Pe statuie. Deodată a explodat.
Hardy urcase pe statuie, în glumă. Eu trebuia să fiu în locul lui.
Mai bine nu vă uitaţi.
- Cine e fata? - Logodnica lui.
- A lui Hardy? - A ţinut secret totul.
Kip, eu sunt.
Îmi pare nespus de rău.
Pot vorbi cu tine?
Kip, de ce nu vrei să vorbim?
Lasă-mă înăuntru.
- Hana spune să pleci. - Vor fi negocieri.
Au nevoie de mine ca interpret.
Nu ştii că urăsc sălile de proces?
Deci, am dat de spitalul ambulant.
Deoarece căutam acest lucru.
Sora Mary, mi-a povestit de tine şi de Hana.
Ascunşi într-o mănăstire, un loc retras.
Povestea cum ai reuşit să scăpaţi din deşert,
cu arsuri, şi ţi-ai uitat numele,
dar ştiai fiecare cântec. Şi aveai un singur lucru la tine...
O carte a lui Herodot.
Cu scrisori şi însemnări diverse.
Atunci am ştiut că tu erai.
Eu?
Am văzut cum ai scris în cartea asta,
... la ambasada din Cairo.
Când eu încă mai aveam degetele, iar tu, o faţă şi un nume.
Înţeleg.
Asta înainte să treci de partea nemţilor
...şi înainte de a trece spionul lui Rommel prin deşert
... în cartierul general britanic. A făcut poze,
m-am văzut pe mine, când eram în camera de tortură din Tobruk.
Impresionant.
A trebuit să mă întorc în deşert. Făcusem o promisiune.
- Restul nu mai conta pentru mine. - Ce?
Restul nu mai conta.
Acţiunile tale au avut consecinţe. Nu a fost pur şi simplu o expediţie.
Ăsta a fost rezultatul.
Dacă tipul nu ar fi fost descoperit, mii de oameni ar fi murit.
Mii de oameni au murit. Alţii doar.
- Da. Cum ar fi Madox? - Ce?
Partenerul tău s-a împuşcat.
Când a aflat că eşti un spion.
Ce? Madox credea că sunt un spion? Nu.
Nu, nu am fost spion niciodată.
E îngrozitor, ca o vânătoare de vrăjitoare. Fiecare străin este totodată spion.
- Ai grijă. - Pe noi nu ne-a interesat naţionalitatea.
Britanici, arabi, unguri, nemţi, nu conta asta, aşa-i?
- Scopul era mult mai profund. - Da, a fost.
Las avionul în Kufra. În cazul în care ai nevoie de el.
Cine ştie cât va mai dura chestia asta. Poate ne întoarcem peste o lună.
Trebuie să învăţ să nu mai încerc să înţeleg totul.
Îţi ia prea mult să înţelegi fiecare lucru.
La revedere, prietene.
Nu există Dumnezeu,
... însă sper, ca cineva să-ţi poartă de grijă.
În caz că te mai întrebi, se cheamă osul suprasternal.
Vino să ne vizitezi în Dorset, când s-a terminat nebunia asta.
Nu, n-ai să vii la Dorset.
Deci nu ai ştiut că Madox s-a împuşcat.
Şi nu ai ucis familia Clifton?
Ea...
Ea a murit...
Nu pot...
Poate am fost eu.
Poate eu i-am ucis.
Strângeam tabăra noastră de la grotele înotătorilor.
Clifton s-a oferit, să mă ia la Cairo.
Întotdeauna zbura cam nebuneşte. Aşa că nu am băgat de seamă.
Doamne, Katharine. Ce faci aici?
Nu mă pot mişca.
Surpriză, a spus el.
Săracul Geoffrey, a ştiut tot timpul.
Ţipa: Te iubesc atât de mult, Katharine.
E grav rănit?
Trebuie să te scot afară.
Te rog, nu mă mişca. Mă doare atât de tare.
Ştiu, îmi pare rău.
- De ce m-ai urât? - Ce?
Nu ştii că îi înnebuneşti pe toţi?
Nu vorbi.
Vorbeşti atâtea limbi şi niciodată nu vrei să vorbeşti.
- Porţi degetarul? -Bineînţeles.
Prostule, întotdeauna l-am purtat.
Te-am iubit întotdeauna.
- E aşa de frig. - Ştiu. Îmi pare rău.
Fac focul.
- L-ai scos pe Geoffrey afară din avion? - Da.
Bine. Mulţumesc.
Ascultă, Katharine.
Glezna este fracturată. Trebuie să o pansez.
Cred că ţi-ai rupt şi încheietura mâinii,
... şi câteva coaste. Asta explică durerile când respiri.
Trebuie să merg până la El Taj.
Deşi cu traficul care este acum în deşert...
... precis dau de cineva.
După aia mă întorc, şi totul va fi bine.
Promiţi?
Nu vreau să mor aici.
Nu aici în deşert.
Întotdeauna mi-am imaginat o ceremonie funerară deosebită.
Cu imnuri mortuare.
Şi ştiu unde vreau să fiu înmormântată.
În grădina unde am copilărit, de unde se poate vedea marea.
Promite-mi că te vei întoarce după mine.
Promit. Mă întorc după tine.
Promit. N-am să te părăsesc niciodată.
Ai apă destulă... şi mâncare.
Le deschid eu pentru tine.
Şi o carte bună.
Fii economă.
Îl îngropi pe Geoffrey?
Ştiu că e mort.
Îmi pare rău, Katharine.
Ştiu.
În fiecare noapte... mi se rupea inima.
Însă dimineaţa îmi reveneam.
Dragule.
Dragul meu.
Dormeam amiaza şi la lăsarea întunericului.
Trei zile pe jos, i-am spus...
... şi trei ore înapoi cu maşina.
Nu pleca.
Mă voi întoarce.
A venit pe jos din deşert.
Bună dimineaţa.
Dumnezeule. De unde veniţi?
A fost un accident. Am nevoie de un medic,
... care să vină cu mine. Şi am nevoie de maşina asta, plătesc bine-nţeles.
- Îmi trebuie morfină. - Actele d-voastră, vă rog.
- Ce? - Aş dori nişte acte de identitate!
Poate nu m-am făcut înţeles.
Iertaţi-mă, am mers.
O femeie este grav rănită...
... la Gilf Kebir, în grota înotătorilor.
Sunt membru al Societăţii Geografice Regale.
Spuneţi-mi numele vă rog.
Contele Laszlo de Almasy.
- Almasy. Puteţi spune pe litere? - Uite, ascultă-mă.
- Ce naţionalitate? - O femeie e pe moarte.
Soţia mea e pe moarte. Am mers...
Am mers trei zile.
Nu vreau să spun nimic pe litere. Vreau maşina asta.
Sunteţi agitat. Luaţi loc. Telegrafiem cartierului general.
Nu, nu. Nu telegrafiaţi.
Daţi-mi naibii maşina.
Opriţi maşina. O femeie e pe moarte.
Fritz, dacă mai scoţi vreun cuvânt, ai încurcat-o.
- Fritz? Cum adică? - Ăsta-i numele tău, nu?
Conte nenorocit de Bismarck, cum îţi sună? Irlandez?
Vă rog, ascultaţi.
Mă scuzaţi, trebuie să merg la toaletă.
- Trebuie să aştepţi. - E urgent.
Sergent.
Vrea să folosească toaleta. Spune că e urgent.
Unde mergem?
Spre nord, pe coastă. Bengasi. Ajungem în curând.
De acolo vaporul vă va duce înapoi acasă.
În regulă, să mergem.
Preia-l tu, am mărşăluit deja toată ziua.
Nu se deschide.
A murit din cauza mea.
Pentru că am iubit-o.
Pentru că...
Pentru că aveam numele nepotrivit.
Şi nu te-ai mai întors la grotă?
M-am întors.
Mi-am ţinut promisiunea.
Cu ajutorul nemţilor. Era un schimb.
Eu aveam hărţile expediţiei,
... şi după ce englezii mă consideraseră inamicul lor,
... am dat inamicului lor hărţile noastre.
"Ne revedem în Dorset."
Aşa că m-am întors în deşert şi la Katharine.
Cu avionul englezesc a lui Madox şi cu gazolina de la nemţi.
Iar în Italia...
au scris pe foaia medicală: Pacient Englez.
Nu e amuzant?
Până la urmă, am devenit în final englez.
Vine dimineaţa şi otrava curge din tine, aşa-i?
Nopţi negre.
- Am vrut să te ucid. - Nu mă poţi ucide.
Am murit cu ani în urmă.
Nu. Acum nu te mai pot ucide.
Am fost transferaţi. În nordul Florenţei.
Mă gândeam ieri...
Ieri.
Pacientul şi Hardy. Ei sunt tot ce e mai bun la englezi.
Nu ştiu ce anume.
Nu am discutat niciodată despre lucruri personale.
Şi am trecut împreună prin nişte experienţe terifiante... lucruri îngrozitoare.
Era logodit cu o fată din sat. Vreau să zic...
Şi noi, niciodată...
... nu m-a întrebat dacă ştiu să arunc mingea la crichet, sau despre Kamasutra...
Habar n-am ce vorbesc!
L-ai iubit.
Sunt aici, încă.
Aţi face bine să fiţi.
Nu vă bazaţi prea mult pe asta, da?
Puţinul aer din plămâni...
Pe zi ce trece este tot mai puţin.
E bine oricum. E bine.
Am vorbit cu Caravaggio,
... asistentul meu.
Mi-a spus că e o fantomă în mănăstire.
Mă alătur lui.
E tânărul.
Am să revin mereu în biserică.
Să privesc picturile.
Şi eu am să revin mereu în biserică.
Poate atunci ne vom întâlni.
Mulţumesc.
Îmi citiţi, da?
Citiţi-mi până adorm.
Dragul meu, te aştept.
Cât de lungă este o zi în întuneric?
Sau o săptămână?
Focul s-a stins...
... şi mi-e îngrozitor de frig.
Am vrut să ies afară, unde e soare.
Mi-e teamă că am consumat lumina pe aceste desene şi rânduri.
Murim.
Alături de iubiţi şi popoare,
plăcerile gustate.
Corpuri, în care ne scufundăm şi le traversam ca pe nişte fluvii.
Temeri, în care ne ascundeam,
... asemeni acestei grote.
Vreau toate astea desenate pe corpul meu.
Noi reprezentăm ţările adevărate.
Nu graniţele trasate pe hărţi, cu numele unor persoane influente.
Ştiu că o să vii şi mă vei duce în palatul vânturilor.
Este tot ce îmi doresc. Să fiu într-un astfel de loc cu tine ...
... şi cu prieteni.
Pe un pământ fără graniţe.
Lanterna s-a stins, dar eu scriu mai departe ...
... în întuneric.
Hana, vino.
Ea este Gioia.
Buon giorno.
- Vei merge cu ea până la Florenţa. - Stau în spate.
SFÂRŞIT
Aţi urmărit filmul artistic: PACIENTUL ENGLEZ
Traducerea şi adaptarea: Aşchiuţă
-= www.OpenSubtitles.org =-