OpenSubtitles.org require your login in BSPlayer CTRL+P > Subtitles > Online Subtitles
Sincronizarea: cRaZyKong @ https://www.hdmonkey.org
TURCIA 400 KM DE ISTAMBUL
Vreau să dormi bine.
Apă caldă, te rog.
Acum ne odihnim.
- Scuză-mă? - Închidem.
- Închideţi. - Închidem.
A spus că barul este închis.
- Vrei altul? - Nu, mulţumesc.
- Ia-l. - Bine, atunci.
L-am cumpărat pentru tine.
- Mulţumesc. - Cu plăcere.
American?
Da.
- Prima dată în Turcia? - Nu, nu.
- Ai mai fost aici? - Cu mult timp în urmă.
A fost ceva diferit.
- Acum te-ai întors. - Da.
Cauţi ceva?
Hei, ai câştigat?
Nu de la început.
Fratele meu spune că poţi găsi orice doreşti în Turcia.
Caut un om care şi-a răpit propria fiică de lângă mama ei americană.
Un om abuziv, nu bărbatul adevărat care nu-şi iubeşti copilul,
a vrut doar să-şi pedepsească fosta soţie
luându-i singurul lucru care conta pentru ea.
Nu ştiu dacă vrea să dea copilul înapoi.
Crezi că... scuză-mă.
Crezi că pot găsi un om de genul ăsta în Turcia?
Sau în drum spre Turcia.
Nu aş căuta pe cineva aşa.
Vor fi...
pericole.
Pentru tine.
Bărbaţii ca el pot face mai bine.
Dacă vrea să coopereze, eu îi va da o şansă.
Să se oprească. Să ia în considerare.
Să se gândească la cel mai rău lucru care i se poate întâmpla.
Să-şi imagineze asta.
Terminaţi-l.
Sunt două feluri care dor într-o lume ca asta.
Durerea care doare.
Durerea care te schimbă.
Şi acum ai de ales.
THE EQUALIKZER 2
Tradus si adaptat: adrianp55
BOSTON, MASSACHUESETTS
Scumpo!
Mamă!
Fetiţa mea!
Eşti bine?
Fetiţa mea!
Ministerul de Externe nu ştie nimic despre asta, Grace.
Nimeni nu ştie.
Cu 45 de minute în urmă, cineva ţi-a adus fiica la recepţia de la parter.
Uimitor, mereu la timp!
- Samhuel! - Roberto sunt bătrân, e greu să călătoresc.
La centrul de copiere? La centrul de copiere.
Da!
Să plecăm!
RUGĂCIUNE
Nu am chef azi.
În fiecare zi este aşa.
În fiecare zi ştiu despre asta.
Bine ai venit în club.
Mulţumesc pentru călătorie.
Am o sugestie.
Întotdeauna e bine pentru toată lumea care are acces la o periuţă de dinţi.
Mulţumesc pentru că m-ai primit.
Poţi să-mi vezi CV-ul?
Nu, nu, nu.
Mulţumesc pentru această ocazie.
Vă respect decizia de a-mi oferi această oportunitate.
Mark, trebuie să o accepţi.
Da! Da! E foarte important.
E foarte important pentru tine să câştig bani
să mergi la facultate şi să-ţi continui visul.
Nu eu am ales acest moment.
Armata a decis.
Voi trimite mesaj când ajung. Vă iubesc pe amândouă.
- Unde te duci? - Irak.
- Prima tură? - Da, domnule.
O să fiu aici să te iau când te întorci.
Mulţumesc.
- Pace ţie. - Pace şi ţie.
- Au venit? - Am ceva pentru tine sus.
Într-adevăr?
Mulţumesc, Fatima.
- Vii în seara asta? - Da, vin, farfurie şi şerveţel.
Ţine un loc pentru mine.
Şi o furculiţă!
BRUXELLES, BELGIA
Sunt acasă.
Şi trebuie să mănânc repede.
A fost o mult de lucru la birou şi mă simt un pic obosit.
Şi acum...
Nu ştiu cine sunt, au intrat brusc.
Ce vreţi?
Am numele tău pe o bucată de hârtie în buzunarul meu.
Asta e tot ce contează.
- Uită-te la mine. - Am bani.
- Nu-i face rău, te rog... - Nu mai vorbi.
- Asta se întâmplă. - Te rog, nu.
Fiul tău va fi acasă în curând, nu?
- Deschide-ţi gura. - Nu.
Nu poţi spune asta.
Nu-mi poţi interzice.
D-le McCall.
Cum rămâne cu cartea comandată săptămâna trecută?
Da.
Nu... nu o văd.
Mă voi întoarce imediat.
Omul cu lista, cărţi pe care toată lumea ar trebui să le citească.
- Ai găsit-o? - După căutarea peste tot.
- Am venit ieri. - Mulţumesc.
- Ce număr? - Ultimul.
Sper că începi o altă listă.
Şi eu. Cât costă?
40, te rog. Mulţumesc.
Danny e mută?
Depinde de împrejurări. Dar acum, nu.
Nu vreu să mai beau.
Doamne, iartă-mă pentru lucrurile pe care nu le pot schimba.
Schimbări pe care nu le pot face.
Acest lucru nu este normal.
Te deranjează dacă mă duci înapoi de unde m-ai luat?
Încet.
Urcă.
Poţi să o duci acasă? Mulţumesc.
Nu mai trişa, frate.
Ce mai faci? Eu sunt şoferul pe care l-ai sunat să-ţi aducă prietena.
Nu este prietena mea, doar o stagiară.
Îmi pare rău, dar cardul de credit este nevalid.
Boule, ai spus că e cardul tatălui tău, dar ai dat-o în bară încă de la început.
Intră.
Poftim.
Am auzit despre el, dar n-am văzut niciodată unul.
Ai văzut acum.
- Da. - Ai grijă de tine şi ia cât vrei.
Mulţumesc.
Nu mă întrebi dacă femeia a sosit sau nu?
- S-a întors acasă bine? - Nu.
Am dus-o la spital pentru a-i face spălături stomacale.
Care-i numele ei?
Nu-l ştii, nu?
Acesta este momentul când poţi face ceea ce trebuie, dar nu în seara asta.
În seara asta am nevoie de camera ta, de telefonul tău,
sau orice dispozitiv cu care ai înregistrat ce i-ai făcut.
Ai bătut la uşa greşită, tataie.
Ridică-te.
Nu mai plânge, dă-mi telefonul tău.
- În dreapta sau în stânga? - Nu ştiu ce vrei să spui?
Este în dreapta sau în stânga?
- În dreapta. - Sună la 911.
Spune-le adevărul despre ce s-a întâmplat în seara asta.
Banii tatălui tău nu te vor ajuta în seara asta, înţelegi?
- Da, d-le. - Îi ştii numele?
Nu.
Numele ei este Amy, dă-mi mâna stângă.
Dă-mi mâna stângă.
Sper să obţin o sumă din 5 cifre, ai înţeles?
- Da, d-le. - Nu pentru mine, pentru cine?
- Pentru Annie. - Corect. Pentru cine?
- Pentru Annie. - Pentru cine?
Pentru Annie.
Asigură-te că prmeşte banii, Junior.
- Bună, Susan. - Ce?
- De unde ştii că sunt eu? - Te pot mirosi.
Pentru numele lui Dumnezeu, tocmai am urinat.
Da, dar n-ai mâncat oţet de sparanghel.
- Cu sos de soia. - Vino aici.
Miros parfummul tău.
- Eşti bine? - Acum sunt mai bine.
Foarte bine.
- Vrei să mănânci? - Ah, supă.
- Cum este cartea pe care o citeşti? - Se termină bine.
Nu vreau să glumesc.
Cred că asta înseamnă că îmi datorezi o cină.
Nu citesc să-ţi plătesc cina.
- Ce, vei încerca să mă păcăleşti? - Nu te păcălesc, doar că...
Nu, prietene, nu lucrez gratuit.
Ce face Brian?
- E bine. Noua carte va fi publicată. - Da?
Poate ar trebui să o citesc.
Da.
Da, dacă lucrurile despre adolescenţii de 18-50 de ani îţi plac, atunci poate.
- Prietenia are limite. - De asemenea, şi căsnicia.
Încă nu sunt pregătită.
Mă îndoiesc că voi fi gata vreodată.
- Eşti aici pentru afaceri? - Întâlniri.
Întâlniri, nu?
Zilele de naştere sunt cele mai dificile zile.
- Ştiu, încă mă gândesc la fratele meu. - Da.
Spălam hainele ieri.
Mi-am dat seama că nu mi-au rămas haine pe care Vivian le-a văzut vreodată.
Nu pot spune că e un lucru rău.
Ce?
Nu mi-a apreciat gustul hainelor mele.
Am cumpărat alte haine şi i-am cerut opinia,
şi a spus că nu ştie ce să spună.
Dar i-a plăcut şi nu ştia ce să spună.
Ar merge cu una dintre cămăşile violet pe care le-ai cumpărat.
Am purtat una când a murit.
Ce?
N-am spus nimic.
Iartă-mă că am venit la aniversarea morţii sale.
Probabil nu m-am gândit.
Poate ar trebui să te întorci.
Roagă-te şi ajută oamenii ăia cu orice.
Acest lucru nu va fi atât de greu pentru inima ta.
Du-te acasă.
Împacă-te cu asta.
Asta ar fi vrut Viviane.
- Eşti un adevărat domn. - Aşa este.
De data asta trebuie să-ţi spun.
Fii recunoscător pentru prietenii pe care îi ai.
Te rog, la aeroport.
D-le McCall poate poţi afla cine a făcut asta în grădina Fatimei.
Copiii.
- Salut, omule. - Ce mai faci?
Ar trebui să facă altcineva asta.
Aşa ar trebui să fie.
Ar trebui şi a face, sunt două lucruri diferite.
- Da, dar locuieşti aici, nu? - Corect. Plătesc şi chiria.
Ar trebuie să laşi pe altcineva să facă acest lucru.
- Pe cine? - Nu ştiu.
- Pe oricine. - Ce?
Alţi chiriaşi.
Ai dreptate, cred că oricine o poate face, dar nimeni nu o face, Miles.
În cele din urmă toţi se plâng pentru că nimeni nu face nimic
din tot ce putea face oricine.
Sau ar fi trebui să facă.
Bine.
Ştii că aici e o companie de vopsele.
Ştiu, te costă 700 de dolari pentru a-şi face treaba.
Într-adevăr?
Voi face asta pentru 350 de dolari.
Tu?
Da!
- Ce? - Nimic.
Crezi că nu pot să fac nimic?
- Asta e uşor, nu sunt nave cosmice. - Ai dreptate.
Sunt sincer, omule.
O să curăţ zidul cum vrei.
De ce nu te duci la şcoală?
Nu vreau să mă duc la ore în fiecare zi.
- Ştii că am un talent special. - Da, ai.
Şi este nevoie de talent pentru a face bani.
Dar este nevoie de creier pentru a păstra banii, Miles.
Acum sunt aici, lasă-mă să fac bani, omule.
Nu sunt banii tăi, Miles, nu sunt banii tăi.
Îţi spun ceva.
350 este prea scump.
Dar apreciez oferta ta.
- În regulă. - Bine.
E o treabă dificilă, omule.
- Nu o să-mi lipsească decizia ta. - Bine.
- Ţi-a permis cineva să faci asta? - Da.
Vei acopri desenul ăsta?
Încerc şi eu.
Asta e vopsea de la Wal-Mart?
Amorsă. Trebuie să o dai înainte de a vopsi.
Nu te-a învăţat la şcoală?
Da, voi face eu asta.
M-am gândit la oferta ta.
Am calculat, 250 de dolari.
- 250 de dolari? - Da.
250 de dolari, şi vopsesc toate astea.
- 250 de dolari. - Da.
Bine. Dar o vei face doar după ore.
- La naiba. - Nu înjura.
La ce oră termini şcoala?
- La 3:15. - Bine, după şcoală, la 3:15, eşti de acord?
Bine?
Bine.
- Cash, bine? - Bine, cash.
- Mă vei verifica, nu? - Sigur că te voi verifica.
Miles!
Stai departe de probleme, puştiule.
Urme de praf de puşcă pe buze.
Arma de 9 milimetri era înregistrată pe numele victimei,
în casă nu mai sunt şi alte amprente.
Ai întrebări?
D-ul Calbert lucra pentru noi şi când se întâmplă ceva cu unul dintre noi,
agentul său va avea grijă de tot, aşa că vei mai auzi de noi. Mulţumesc.
- Eu doar... - Păstrează secretul până ajungem acolo.
Nu găsesc dosarul acestui tip, de când a devenit unul de-al nostru?
Nu ştiu, să-l ţinem departe de presă momentan.
- Cum este? - E bine.
- Arăţi bine. - E bine?
Ce zici de o cravată? Ai nevoie de o cravată.
Cred că vorbeşti cu Brian.
- Ce? Este perfect! - Am cravata.
- Ne mai vedem. - Distrează-te, dragule.
Da, trebuie să merg acolo să verific. Vrei să vii?
Să părăsesc acest birou nenorocit?
Fratele tău are cea mai bună ciocolată.
Ei bine, vom merge şi vom afla.
În ziua în care ne-am despărţit, succesul a prins viaţă.
Bine, iată o fotografie. Ea este sora mea, Martha.
Aveam 9 ani.
Războiul a izbucnit. Ca şi alte familii, am fost separaţi.
Sora mea şi cu mine am fost trimişi în tabere diferite.
N-am mai văzut-o de atunci.
60 de ani mai târziu, eram la Paris.
Am văzut că cineva că a scos la licitaţie tabloul meu.
12 milioane, îţi poţi imagina?
Trebuie să ai dovezi ca să-l primeşti înapoi.
Acum, am dovada.
Este o mare oportunitate.
Se pare că vine furtuna.
Este aici.
Bună, dragă.
El este încă obsedat de tablou. Am încercat să-l ajut cu ani în urmă.
A spus că are dovezi să se întoarcă acolo.
Nu are dovezi.
Nu există înregistrări, nicio dovadă de vânzare.
Vrea doar să se întoarcă să audă acelaşi lucru.
Cred că are ceva să-i acorde atenţie.
Asta l-a ajutat când toţi s-au dus.
Cred că a mers bine, am trimis două cărţi, asta-i tot.
Mulţumesc.
Eşti sigură că nu te putem lăsa undeva în drum spre aeroport?
- Nu, nu-i nevoie, mulţumesc. - Mulţumesc foarte mult.
- Noapte bună. - Noapte bună.
Te rog, ajută-mă. Vezi ce poţi afla.
Atunci dai altă cină.
Voi vedea ce pot face.
Mâine voi zbura la Bruxelles.
- Cred că te-ai pensionat. - M-am pensionat.
Ca şi tatăl tău.
- Bine. Noapte bună. - Noapte bună.
Vezi prostiile astea de pe zid? Le voi acoperi.
Fratele meu le-a pictat.
- Aici am crescut. - Da?
şi acum locuieşti aici.
E pulbere, chestia aia.
Glonţul, este în dosar?
S-ar putea să-l primim azi.
Susan.
- Bine. Mulţumesc. - Eşti bine?
Mulţumesc.
Sunt în spatele tău.
Nu ştiu, am impresia că judecătorul
nu m-a luat în seamă deloc.
Adică, nu s-a uitat la dovezile existe.
- Aşa este. - E o pictură rară, Samuel.
Poate acesta este motivul pentru care îţi pare cunoscut.
Ea este sora mea, Martha.
Era mai tânără, dar asta e singura fotografie rămasă.
Unchiul meu a făcut portretul, cadou pentru a 12-a aniversare.
Ceilalţi tineri abia începeau, dar ar trebui să o vezi.
Nu doar asemănarea, ci spiritul care strălucea ca un far.
Fratele meu mai mic îmi sunea Samy al meu.
Nu am putut-o proteja.
Pierzând-o a doua oară...
Nu-mi pot imagina.
- Bună, Susan. - Bună, nu ştiam că-ţi place arta.
Informaţiile pe care le doreai tocmai au venit.
- Şi sunt surprinsă. - Bine.
- Le trimit imediat. - Bine.
- Da. - Au găsit dosarul.
Mesaje scurte, e-mailuri, pentru instantă nu contează.
Nu există amante sau prieteni.
Dar sunt multe mesaje neadecvate pentru o colegă.
Şi soţia lui?
Haide Dave, de când nu s-a mai culcat cu ea.
Adică, gândeşte-te.
Când a fost ultima dată când i-ai trimis flori soţiei tale?
Aici m-ai prins.
- Ce s-a întâmplat? - Au apărut datele de pe noul hard disk.
Vorbim în avion, vreau să plec de aici cât mai curând posibil.
Fii atentă.
Scuză-mă, pardon, mulţumesc.
- Ne vedem la parter. - În regulă.
Cum rămâne cu ciocolata belgiană delicioasă de care vorbeai?
Sau nu vei urca în avion.
Da, am nevoie de ajutor.
La naiba!
Bine.
În cele din urmă te-am găsit.
- Ce vrei? Nu! - Ridică-te, curvo!
- Cine te-a trimis? - Unde sunt banii?
Nu ştiu, nu ştiu, domnule!
Grăbeşte-te!
Ce vrei? Cine dracu' eşti tu?
Haide, spune!
Nu o lăsa să scape!
Deschide uşa!
La naiba! Pleacă!
După ea, nu o scăpa.
Vom face acest lucru să iasă în evidentă.
- Picasso pictează aici! - Picasso?
- Da. - Da? Cât costă?
- Este din părtea casei. - Îmi place.
- Desenezi de mult timp? - Din clasa a 3-a.
Ce este asta?
Aşa îmi semnez munca.
Fratele meu, a fost boxer. Se credea mâna dreaptă a lui Dumnezeu.
El l-a luat cu el. Ştii, s-a dus la cer sau...
Bine.
Mai boxează?
Cineva l-a împuşcat.
Când venea acasă de la sală.
Nu avea nimic la el.
Doar sacul de antrenament.
Ce?
N-am spus nimic.
Oricum, bunica mi-a spus că dacă nu vorbeşti de cineva cu voce tare...
Moare de două ori.
Bunica ta este înţeleaptă. Bună, Brian.
Da, ascultă, îţi citesc cartea. Nu pot să cred că...
Da.
Am înţeles.
D-le McCall, eşti bine?
D-le McCall!
Mulţumesc, Dave.
Poliţia din Bruxelles a declarat că dovezile indică un jaf.
Dar nu purta niciodată bijuterii.
Nici măcar un ceas.
În afară de asta.
Ce spune Agenţia?
Ei spun...
că fac ce pot.
Ei lucrează cu Interpolul.
Au promis să găsească pe oricine a făcut asta.
Dar...
Nu ştiu ce să fac acum.
Unde este telefonul meu?
- E al tău? - Nu este al meu.
Unde naiba este?.
Grăbeşte-te.
Cine sună?
Furtuna continuă spre sud-vest...
CAMERA DIN HOL OPRITĂ
- Ne întâlnim jos. - În regulă.
Te-ai îngrăşat, Dave.
Am fost în acelaşi lobby când a explodat bomba.
Totul e încurcat.
Uitându-mă după tine. Apoi au scos armele la noi.
Erai acolo şi tocmai ai dispărut.
Nu a fost ziua mea norocoasă.
Am fost la înmormântare.
Am fost trist.
A trecut mult timp pentru tine.
Susan întotdeauna te apăra.
Am fost partenerul tău timp de 7 ani şi nu ţi-am ascuns niciodată nimic.
Îmi pare rău, Dave.
Sincer.
N-am avut niciodată şansa să-ţi spun cât de rău mi-a părut.
Pentru Viviene, soţia ta.
Încă mai locuieşti pe plajă?
A trecut mult timp.
Mi-am luat o cabană.
Duc soţia şi copilul acolo de câteva ori pe an.
Pentru mine e de ajuns.
Dacă nu era Susan...
viaţa devenea...
întunecată.
Ea m-a îndrumat unde să merg.
Pe mine m-a învăţat să fac un castron de supă.
Într-adevăr?
Îi datorez viaţa.
Mai eşti în legătură cu prietenii?
Nu am vorbit de mulţi ani.
Am fost o echipă bună, nu?
Nu a apăsat niciodată butonul, Dave.
Cine?
Susan.
În lift.
Nu a apăsat butonul pentru parter. Am văzut-o pe video.
Au intrat cei cu rucsacul în lift...
Au apăsat pe etajul 16, ea nu trebuia să apese.
Şti la ce etaj era?
I-au găsit?
Locul e distrus.
Nişte drogaţi, rahatul lor mi-a atins braţul.
Braţul meu bun.
Oricum, explozie de gaze.
Mi-au spus să sun.
Pe cine?
Încearcă să nu ţi se pară logic.
Raportul autopsiei.
Rană prin înjunghiere...
Glonţ de 2 mm, sub a 3-a coastă.
- E o tehnică de experţi. - Exact.
A fost un atac, nu un jaf.
Altcineva a mai fost în cameră.
York.
Dave...
Ascultă, pistolul...
Era în dulapul din dreapta.
El foloseşte mâna dreaptă.
De ce?
Soţia lui a fost împuşcată de cineva stângaci.
Mai era şi altceva în cameră.
Resturile de praf de puşcă luat de pe mănuşile de cauciuc.
20.000 de euro au fost găsiţi în apartamentul tipului cu rucsacul.
- Bună, Bob. - Bună.
Tipilor li s-a încenat totul.
Este adevărat că multe agenţii fac asta pentru a trimite mesaje altor agenţii.
Agenţii inteligente?
Nu se ştie că a fost unul de-al nostru.
Susan era pe cale să afle cine era în cameră.
De asta a fost ucisă, Dave.
Aceste două lucruri se leagă.
Te sun din nou când aflu mai multe.
Ţine-mă la curent.
Bună, omule, ce mai faci?
- Vino aici. - Nu-mi poţi spune în mod arbitrar.
Este un lucru bun.
Nu-l lăsa să te înnebunească.
Eşti sigur?
Credeam că ai plecat. Ascultă-ţi prietenul.
Ştii că trebuie să te sacrifici, da? Ştii că trebuie să te sacrifici.
- Da. - Nu eşti fratele lui Kevin?
Trebuie să termini totul, băiete.
Trebuie să-l omori pe negrul ăsta. Termină-l în seara asta.
Ar trebui să-l ucidem în seara asta.
Asigură-te că ai rezolvat totul.
Nu uita, mama ta ţi-a îngropat fratele deja.
Nu-ţi lăsa mama să-i îngroape pe cei doi fii.
Înţelegi?
Nu te întoarce până pistolul nu e gol.
Asta e un fapt, B.
Rahat.
- Să mergem, Miles. Staţi jos - Oh, la naiba.
Staţi jos.
Cine dracu' e negrul ăsta?
Sunt tatăl tău. Numai că mama ta nu ţi-a spus.
Să mergem, Miles.
Unde vrei să pleci?
Chiar vrei să pleci?
Cine dracu' a fost?
Credea că e curajos aici?
Ce dracu' se întâmplă, omule?
Haide.
Lasă-mă în pace, omule.
- Ştii unde dracu' suntem? - Ştiu. Tu ştii?
Ştiu unde suntem. Asta vrei tu?
Asta vrei tu? Cred că vrei să desenezi. Nu aşa ai spus?
- Să desenez? - Da.
- Pictură? - Da.
Unde mă va duce asta?
Tâmpenia asta cu desenul, pune mâncare pe masa mamei?
Va plăti naibii facturile?
Nu.
Trebuie să fii gangster, ucigaş, ai nevoie de ei?
Bine, dacă asta vrei.
Dacă te face să te simţi ca un bărbat adevărat.
- Să începem acum, poftim, începe. - Nu, omule.
Nu, începe cu mine.
Da. Începe cu mine.
- Nu. Opreşte-te. - Haide. Haide, ucide.
Haide, împuşcă-mă.
Nu vrei, nu ştii ce faci? Haide, ucigaşule.
Aşa.
Asta este.
Aşa.
Doar apasă pe trăgaci, nimic mai mult.
Haide, gangsterule.
Doar apasă pe trăgaci, nimic mai mult.
Nu poţi să faci asta, nu? Ştii de ce ştiu?
Ştiu din experienţă.
Miles, ştii cine sunt? Sunt mincinoşi. Este doar în capul tău.
Ştii ce se întâmplă dacă te confrunţi cu mincinoşi?
Ce?
Ştii ce fac acum? Te-am minţit, golane.
- Bine. - Acum te omor eu, spune ce vezi la mine?
- Spune, şi dă-mi un răspuns bun. - Nu ştiu.
- Ce vezi când mă vezi? Un ucigaş? - Nu ştiu.
- Ce vezi? Nu ştii? - Nu ştiu.
Nu ştiu.
Oamenii nu te ajută să te schimbi, fiule.
Ai de ales, ai talent.
Ai o şansă pe care nu ţi-o dau eu, sau mama ta...
Albii nu-ţi dau nicio şansă, dar ei au o şansă.
Foloseşte-o cât mai eşti în viaţă.
Nu ştii ce moartea.
Habar n-ai ce este moartea.
Ia o decizie.
Bine
D-le McCall.
- De ce eu? - De ce nu tu?
Dar de ce eu?
Să aflăm împreună.
Furtuna devine tot mai mare şi viteza creşte...
şi ochiul ei uriaş...
Alo?
D-le McCall.
Cine este?
Eu, Miles.
- Am terminat cărămizile de afară. - Da, bine.
Ei bine...
Uite restul de la plata în plus.
Sunt toţi?
Da.
Oricum...
Ai o băutură?
Da, am.
- Vrei să bei ceva? - Da.
Intră.
Ceai rece sau apă?
Arăt ca Jackie Chan?
- Mulţumesc. - Cu plăcere.
Ştii că am spus că e doar temporar.
Da.
Ce găteşti?
Mâncare tradiţională.
- Mama mea face acelaşi fel de mâncare. - Într-adevăr?
Da, ea...
Nu sunt mama ta.
Şi nu e tigaia ta.
Şi nu este casa ta.
- Înţelegi? Bine. - Da.
Acest perete trebuie zugrăvit.
Ai dreaptate.
Da.
- Pot să o fac pentru tine. - Serios?
Da.
Cât mă costă?
Dacă pot obţine o porţie din mâncarea aia...
Este o nebunie.
Serios... 115
Ce zici?
Este bine?
Bine, o să fac o înţelegere.
115, nu?
Da.
Ţine. Gratuit.
Ştii să citeşti?
- Da. - Ce scrie?
Ceva apropiat între lume şi mine.
Bine, citeşte asta şi ne-am înţeles.
- Omule. - Da.
Este ziua de naştere a cuiva?
Fiica mea.
Câţi ani face?
5 ani.
Nu cred că zbori atât de des.
Am condus în direcţia opusă aeroportului Logan în ultimele 3 minute.
- Mamă, nu trebuie să merg la dentist? - Mănâncă, iubito.
Nu trebuie să merg la dentist.
Trebuie să fie grădinarul.
Stai, ştii unde sunt strugurii.
Dumnezeule!
Viaţa mea. Foarte cald.
Strugurii tăi.
Haide, arată-ţi talentul.
Serios?
Serios.
Bună, iubito.
Desenul tău este foarte bun.
A, eu. Foarte bine.
B, trebuie să fie...
Hamsterul tău.
Carol, cine este?
Carol?
Mâna ta ar trebui să fie, nu hamsterul tău.
Dar îmi place hamsterul meu.
Bine, când ai terminat...
Dragă, uşa din faţă este spartă.
Vechiul tău prieten este în spate de aproape 5 minute.
De fapt, am fost 17 ani liderul echipei sale.
Doamne, iubito. Îmi pare rău, aproape am uitat...
- Am uitat ziua, e Robert McCall. Ea este soţia mea, Carol.
Bună.
- Bună, mă bucur să te cunosc, Robert. - Şi eu la fel.
Ele sunt fiicele noastre, Molly şi Alice.
Vino aici dragă, vino aici.
- Te rog să te simţi confortabil. - Mulţumesc.
- Vrei cafea? - Nu, nu. Nu, mulţumesc.
- Scuze pentru deranj. - Nu face nimic.
- Trebuie să duc copiii la scoală. - Bine.
Fetelor, haide, scoateţi-vă pijamalele.
- Mă bucur să te cunosc. - Şi eu la fel.
- Deci... - Da.
- Eşti bine? - Da.
Ai o familie frumoasă.
Mulţumesc. Ce s-a întâmplat?
Am luat asta...
de la un tip care a încercat să mă ucidă ieri.
După cum ai spus, vor să facă curat.
Toată lumea caută siguranţa personală. Nimeni nu este în siguranţă.
Tu, familia ta.
Nimeni nu foloseşte criptarea militară.
Mai bine du-l la birou, verifică numerele, şi...
verifică numele care apar.
Vedem ce va apărea acolo...
Tipul din Bruxelles pe care-l căutăm s-ar putea să fi vorbit de la acest telefon.
O să verific.
Spune-mi că mă înşel, Dave.
Ai răspuns la el?
Ce se întâmplă, Dave?
Tu ai murit.
Asta s-a întâmplat.
La 3 luni după ce ai dispărut...
guvernul ne-a oprit.
Imediat ce să terminat.
Ei fac acelaşi lucru pe care îl facem noi, omorâm oameni pe baza unei bucăţi de hârtie.
Diferenţa... acum există un preţ lângă nume.
Noi am ucis duşmani.
Cine spune că sunt duşmani?
Nu noi, nu eu.
Noi respectăm doar ordinele.
De fapt, nu mai suntem nici buni, nici răi.
Nici duşmani, doar...
Ghinionişti.
Ţi ai ales?
Din păcate.
Nimeni nu ştia că procesul de contractare se face de către agenţie...
Susan urma să afle în scurt timp.
Era singura capabilă, nu?
Până când tu ai ieşi din mormânt.
Susan, lucra într-o lume periculoasă.
Acest lucru se poate întâmpla oricând, la oricine.
Dar nu a fost orcine, ai fost tu.
Te rog...
Scuteşte-mă de prostii.
Fă ce trebuie să faci şi să mergem mai departe.
Nu merg mai departe după asta, Dave.
Trebuie să plătim pentru păcatele noastre.
Cum rămâne cu tine? Trebuie să plăteşti pentru păcatele tale?
La momentul potrivit.
Bine.
Ştii ceva?
Nu există niciun păcat.
Nici virtute.
Este rahatul pe care-l fac oamenii.
Ne antrenează să omorâm oameni.
Şi ne riscăm viaţa făcând asta.
Şi într-o zi, primeşti un telefon care spune că au terminat cu tine.
Mulţumim pentru serviciul tău.
Este o epidemie.
Ai nevoie de o slujbă.
Şi asigurările medicale? Spune-i procurorului.
La început eşti bun, apoi faci o greşeală proastă.
Este doar o evoluţie naturală.
Asta facem, asta faci şi tu.
Acum depinde de ce facem.
Noi?
Nu numai eu, Mac.
De noi toţi.
Agenţi, rezidenţi, toţi membrii noştri.
Familie.
D-lor.
Mac.
E bine pentru un tip mare.
Vreau să ştii că nu e o problemă personală.
Ce faceţi şi ce deveni, nu este preocuparea mea.
Această lume este plină de ucigaşi reci ca tine. Dar într-o lume corectă...
Tot ce facem trebuie să aibă consecinţe.
Aceasta nu este o lume perfectă, oamenii fac lucruri rele.
Dacă eşti norocos, vei avea ocazia să...
o faci cum trebuie. Dar...
De multe ori rămâne fără pedeapsă.
Spun că au nevoie de mai mult timp.
Mă deranjează că mi-ai ucis prietena.
Deci, o să vă omor pe toţi.
Singura mea dezamăgire este că o pot face o singură dată.
- Dragule, Robert. - Fii atentă.
Robert, sper că ne mai întâlnim.
Şi mie mi-a făcut plăcere.
Dave a spus că mă poţi duce la gară?
La revedere, tată.
Dacă vrei companie, haide.
Vedeţi?
Ajutorul companiei.
- Plecăm. - Bine.
Vino.
Ne vedem la birou.
Bine, voi merge acolo.
Sunt mult prea aproape.
Sunt bine.
Voi aduce o veste bună mâine dimineaţă.
Cine vine după mine?
Omul care a ucis-o pe Susan.
De ce?
Pentru că se tem că vorbeşti.
Ce se întâmplă, Miles?
Ce mai faci, omule?
Unde eşti?
În casa ta.
Bine, ascultă, acum nu am timp...
Ascultă, pereţii ăştia sunt de un gri obositor.
Ai ceva de mâncare? Sunt lihnit de foame.
De ce latră câinele?
Deschide fereastra, spune-mi ce vezi.
Da.
Furtuna de afară se înrăutăţeşte.
Ce este? Uită-te pe stradă, spune-mi ce vezi.
Văd un tip care livra pizza.
Stai.
D-le McCall...
Mai eşti la telefon?
Rahat.
D-le McCall, cred că este cineva care încearcă...
Miles, ascultă-mă foarte atent.
Intră în dormitorul meu, acolo vei găsi o bibliotecă. Repede.
- Ce? - Grăbeşte-te.
- Ce... - Miles...
- În regulă. - Miles...
O vezi?
- Da. - Bine.
Pe raftul di mijloc, căutaţi o carte cu titlul 'Fiul nativ' a lui Richard Wright.
- Ce? - Ascultă, fă ce-ţi spun.
- 'Fiul nativ'... - Scoate-o.
Vrei să o citesc?
Scoate cartea, vei vedea butonul din spatele ei.
Vreau să apeşi acel buton.
După ce apeşi butonul, intră şi uşa se închide în urma ta.
Bine.
- Ce e locul ăsta? - Bine, calmează-te.
Stai jos. Nu face zgomot. Fii foarte tăcut. Nu te mişca.
D-le McCall?
- Cine sunt ăştia? - Nu trebuie să-ţi faci griji.
Liber.
Calmează-te.
E o firidă, intă înăuntru.
Nu ştiam că este atâta spaţiu aici.
- Nu pot... - Fiule, mai rar.
Doar că...
poziţia lor este aproape de mine.
- Se uită la mine. - Nu-ţi face griji, îi poţi vedea, ei nu.
E prea întuneric aici.
Dacă nu folosesc acest telefon, nu-mi pot vedea picioarele.
Respiră adânc, nu vorbi prea tare.
Acum opreşte telefonul. Vor vedea lumină.
Nu respira.
Cum merge Dave?
De ce ai intrat în apartamentul meu? Iată planul meu să nu mori degeaba.
Este o greşeală că ai sunat, McCall..
Voi aţi făcut o greşeală. Să vă încurcaţi cu mine.
Mă cunoşti bine.
Ştiu unde merge.
Să întorce acasă.
Bună, puştiule.
Urmează-mă.
- Oraşul este evacuat. - Ştiu. Vreau doar să verific ceva.
Bine, grăbeşte-te.
- Este un BMW care intră, doar un minut. - Bine.
Ce avem aici?
Oraşul este evacuat, trebuie să întorci.
Unde eşti?
Este undeva.
Asta e brutăria. Continuă.
Opreşte aici.
Mă duc pe alee. Mergeţi prin spate.
Am intrat pe uşa principală.
E liber, continuăm.
Mă duc să găsesc o poziţie înaltă.
Există mişcare la ora 12.
L-am văzut fugind.
Farid, aşteaptă.
Eu păzesc partea de sud.
Vom intra înăuntru pe ambele părti.
Kovac!
Kovac! Vino înapoi.
S-a tras, intru.
George, îl vezi?
Îl văd.
Intru pe partea de nord.
La naiba!
- Kovac este mort. - Repetă.
- Kovac este mort. - La naiba.
E o capcană. Repet, este o capcană.
Ari.
Resnik! Să vorbească cineva cu mine.
Cretinul!
Ari e mort. O să-l omor pe ticălos.
El ne vânează unul câte unul.
Am nevoie ca cineva să vadă.
El e.
La sud-vest. Sunt la clădirea galbenă.
- Am nevoie de recunoaştere din est. - E în brutărie.
Recepţionat.
Du-te înăuntru, Bradley.
Resnik, mă recepţionezi?
Resnik! Răspunde.
La naiba!
Se pare că nu mai e nimeni, Dave. Sunt doar eu. Să terminăm asta.
Exact.
Dacă vrei să ştii, întotdeauna am un plan de rezervă.
Haide Mac, arată-te.
Nu ştiu dacă acel puşti înseamnă ceva pentru tine.
Eu folosesc ocazia indiferent de ce se întâmplă.
O voi simplifica, ieşi, arată-te şi nu voi ucide pustiul.
Dacă nu te bagi va fi interesant.
El este acolo.
Încă două, şi unul va trece prin portbagaj.
El va muri.
Arată-te, sau puştiul moare?
Bine, timpul a expirat.
Frumoasă mişcare, Mac.
Asta nu va prea conta.
Unde eşti, nenorocitule?
Să te ia dracu', Mac!
Ticălosule!
Ai spus că eşti deştept!
N-ai putut-o salva pe Susan, nu-l vei salva nici pe puşti.
M-am săturat de jocul tău. M-am săturat de jocul tău nenorocit!
Arată-te!
Eşti bine?
Stai aşa.
Vom avea grijă de rănle tale.
Întinde piciorul.
Aceasta trebuie bandajată. Rana nu este atât de rea.
- Hei... - Da.
- Mama va fi supărată. - Da?
Voi vorbi cu ea.
- Nu înţelegi ce vreau să spun... - Voi vorbi cu ea, bine?
Numără până la trei. 1, 2, 3.
Totul va fi bine. Te voi sprijini.
Apreciez asta.
D-le McCall...
Da?
Cine eşti cu adevărat, omule?
- D-ule McCall... - Da.
Sângerarea s-a oprit.
Bine.
Stai jos.
Este casa ta?
Da, este.
Haide, stai jos.
Ce faci?
Lucrez la un personaj super erou.
- Ce putere are? - Puterea lui...
El ştie lucrurile înaintea ta.
Are o mătură superbă, o cutie magică.
Asemenea rahaturi.
Asemenea lucruri.
Zboară?
De fapt, conduce un Malibu.
Sincer?
- Se pare că este o carte bună. - Apreciez asta.
ÎŢI LAS CE ESTE MAI BUN DIN MINE
Trebuie să înţelegi că lucrurile nu sunt mari pentru mine.
Nu trebuie să ratezi acele locuri
ca să-ţi imaginezi cât de surprinzătoare au fost acele zile.
Vrei să mă scuzi o clipă?
Tu eşti Samy?
Martha!
Tradus şi adaptat: adrianp55
Sincronizarea: cRaZyKong @ https://www.hdmonkey.org
OpenSubtitles.org require your login in BSPlayer CTRL+P > Subtitles > Online Subtitles