api.OpenSubtitles.org is deprecated, please implement REST API from OpenSubtitles.com
PROVINCIA SINDHUPALCHOWK, NEPAL
Tot nu vrei să vorbeşti ? Bun...
Atunci o să mori, în chinuri.
COMPORTAMENT PERICULOS
ÎN CURÂND
- Ţine drept nenorocita asta, Toll ! - Fac tot ce pot !
Ţine-te bine !
Haideţi, nenorociţilor !
Mâncaţi rahat !
- Fereşte-te ! - Rahat !
Închideţi uşile !
Baricadarea !
CIOC, CIOC
Frână !
- Fereşte-ţi capul, Insectă ! - Mai taci, Gunnar !
Păzea că venim !
Vine un elicopter !
Tre' să scoatem chestia asta de aici.
Ai vreo idee ?
- Asta te întrebam eu pe tine ! - Păi, te întreb eu.
Liber !
Rezolv eu.
Toll Road, ridică-l.
Trench ?
- Vai, cât de jenant. - Da, cu siguranţă.
Ce caută el aici ?
Îl salvez pe miliardarul ăsta chinez.
Serios ? Ce amuzant. Şi noi la fel.
Înseamnă că avem o problemă cu programul, nu-i aşa ?
- Dezleagă-mă, Frankenstein. - N-o lua razna, Gunnar. Fă-o.
- Unde-i brigada ta ? - Aşteaptă ordine.
Am nevoie de o armă. Ceva mare.
- Pe-a ta ! - Stai, stai, stai.
Arma mea mare rămâne atârnată la locul ei.
Haide, Caesar. Ai acoperire.
Dacă nu mi-o dai înapoi, s-a zis cu fundul tău.
- În visurile tale. - Trench, ştim o cale de ieşire.
- Mersi. Ştiu şi eu una. - Hai să te scoatem de aici, amice.
Nu vreau să stric momentul de dragoste frăţească,
dar am întârziat 20 de secunde ! Ridică-l pe bogătan.
Un "mulţumesc" ar fi drăguţ.
- Urăsc să-ţi rămân dator. - Ei bine, îmi eşti dator, uriaşule.
Să mergem, Yao !
- Ai câştigat ? - Sigur c-am câştigat.
Haideţi !
Am rămas fără muniţie !
Acum îţi pui inelul norocos ?
Păzea, perete de apă !
Orgie !
Ce ?
Te acopăr eu !
Nu vă opriţi !
- Sfinte Sisoe ! - Sărim !
De ce mi se întâmplă mereu numai mie ?
- Eşti rănit ? - Da, în două locuri.
- Mai bine tu decât eu. - Drăguţ. Drăguţ.
- Ai chemat tu room service-ul ? - Nu chiar.
O să fie un final de toată jena.
- Arma asta e încărcată ? - Putem doar să sperăm.
Scuze, dle. A trebuit s-o ajustez,
în caz că se schimba direcţia vântului.
Nicio problemă. Ucide ultimul din flanc.
Părăsesc poziţia. Terminat.
Hai, hai, hai !
Haideţi ! Haideţi !
Bun, rămâneţi pe loc, doamnelor.
- A venit cavaleria. - Era şi timpul să ajungeţi.
- Trezeşte-te, Sam. - Rezolv.
Rahat !
- Tipul se pricepe. Eşti bun. - Apreciez, dle.
Vom da ocol ca să te luăm, puştiule.
N-am să întârzii, dle.
Du-te !
În regulă, băieţi. Lăsaţi jucăriile deoparte.
Ţinta e în vizor.
- Supa e fierbinte ! - Foc !
- Ai ratat. - Tu ţinteai !
Foc !
Asta a fost o comandă... Calcă-l !
- Aruncă schiurile ! - Hai ! Aruncaţi greutatea în plus !
Ridică-te, dragule.
Ridică-te !
Nu se ridică !
- Inelul norocos. - Inelul norocos.
EROI DE SACRIFICIU 2
PROVINCIA HEBEI, CHINA
Suntem la aproximativ 32 de km de Beijing.
Nu vreau să ştiu, dar cum stăm cu uleiul ?
- Prost. - Minunat. Şi altimetrul ?
Îţi vine să crezi ? S-a blocat la 3.000 de metri.
- Hidraulicele ? - Care hidraulice ?
Felicitări. Eşti proprietarul încă unei grămezi de fiare.
- Putem discuta când nu eşti ocupat ? - Sigur, oricând.
- Puştiul e fantastic. - Serios ? La fel sunt şi eu.
Doar că te-ai obişnuit tu cu mine.
Pregăteşte clientul.
Ce se întâmplă ?
Se pare că o iei spre casă pe scurtătură, amice.
- Paraşuta e bună ? - Paraşuta ? De ce are paraşută ?
Îţi vine să crezi că ne-au schimbat permisul de aterizare pentru mâine ?
Da, dar e-n regulă. O să ajungă acasă puţin mai devreme.
- 15 secunde. - Deschid trapa !
- Yang, du bogătanul acasă-n siguranţă. - Şi, când te întorci ?
Poate mai devreme, poate niciodată. Poate la momentul potrivit.
- Şi de cine am să mă mai iau ? - O să găseşti tu altă minoritate.
Yang.
Zâmbiţi.
Pe curând.
Pa-pa !
Aia e adevărata mâncare chinezească la pachet.
- Dă-i bătaie. Mi-e dor de casă. - S-a făcut.
Da ! Iubesc melodia asta.
Juliet. Două.
Christmas, amice, te rog, spune-mi că n-o să faci chestia asta.
Sigur c-am s-o fac. Uită-te la fata aia.
- Cine nu s-ar însura cu ea ? - Te-a înşelat.
- M-a înşelat doar pe jumătate. - Ceea ce înseamnă... ?
Reversul unei jumătăţi de adevăr. Faptele sunt înceţoşate.
Înceţoşate. Îmi pare rău să ţi-o spun, amice,
dar iubita ta are o genă de înşelat de primă clasă.
- Ar trebui să te înjunghii în inimă. - Prea târziu.
Noroc.
Ştii, înainte credeam că ai inima neagră. Dar negrul e prea colorat.
- Bună, dragă. - Bună.
- Bună, Barney. - Bună, Lace.
Promiţi că data viitoare
n-o să-l mai ţii departe pe iubitul meu atât de mult ?
Jur pe inima mea.
Dacă ar avea inimă.
Ia te uită cine e pierdut în spaţiu.
Ai un pix ?
- Ai ceva care să n-aibă cranii pe el ? - De fapt, n-am.
Teoria Relativităţii a lui Einstein. Doar că eu am îmbunătăţit-o.
Chiar dacă nu-ţi vine să crezi,
înainte ca Gunnar să devină dezechilibrat chimic,
a urmat cursurile M.I.T. şi a luat masteratul în ingineria chimică.
Pentru a afla dacă chiar are creier, îţi vine să crezi ?
Şi ce s-a întâmplat ?
A renunţat pentru a deveni bodyguard în bar.
Voiam să mă apropii de o fată care dansa în barul ăsta.
Da, nu-mi vine să cred că ţi-a dat papucii.
- Tu nu mi-ai fi dat papucii ? - Ba da.
- Putem discuta afară ? - Da, sigur. Haide.
- Cum să spun asta ? - Fii direct. Sincer.
Mă simt...
Nu sunt sigur ce simt.
Viaţa asta, nu e pentru tine, nu-i aşa ?
Credeam că e.
Mi-ai dat şansa să fiu unul dintre voi şi-am să te respect mereu.
Şi eu te respect.
Ce-ai de gând să faci ?
Păi, aş vrea să închei luna. Apoi vreau să mă duc la iubita mea.
- De unde e ea ? - E... e franţuzoaică.
Dacă-ţi vine să crezi, am cunoscut-o în Afganistan. Era asistentă.
- Pică tocmai bine. - Da. Şi ţi-ar plăcea de ea.
Ştii, e genul de persoană pentru care ai face multe.
Aşa că mi-am luat slujba asta pentru că banii sunt buni
şi, ştii tu, îmi pot permite să-i iau tot ce merită.
E unul din lucrurile alea care te fac să te simţi bine.
Ştii, când eşti cu cineva şi nici nu e nevoie să vorbeşti.
Ştii deja la ce se gândeşte. Ţi s-a întâmplat vreodată ?
Sigur.
Nu vreau să crezi că te las baltă.
Nu, ascultă. Dacă ar fi s-o iau de la capăt, la vârsta ta,
aş face la fel ca tine.
De ce nu-ţi mai iei o bere ?
În regulă.
Barney Ross.
Ce vrei de la mine, Church ?
Nu stai prea bine cu memoria, nu-i aşa, Barney ?
Ai făcut o înţelegere cu mine. Mi-ai dat cuvântul tău.
Şi tu te-apuci să arunci în aer jumătate din Vilena,
să găureşti oameni şi să vâri un pumnal într-un agent CIA,
chiar dacă era un rahat cu ochi ? Dar ceea ce-mi frânge inima
e faptul că ai furat de la mine 5 milioane.
Şi pentru toată răutatea asta tipic masculină
te-aş fi putut băga în cea mai adâncă şi întunecată gaură din Gitmo.
Nici urmă de soare.
- Dar nu te-am băgat acolo. - Minunat.
Pentru că ştiam că va veni ziua în care mă vei răsplăti.
- Azi a venit acea zi. - Aşa, spune.
Un avion chinezesc a fost doborât deasupra munţilor,
lângă un infern numit Gazak.
- Da ? Cine l-a doborât ? - Ia ghici.
La bordul avionului se afla un seif, pentru tine nu e important ce conţinea.
Tot ce tre' să ştii e că n-are voie s-ajungă pe mâinile cui nu trebuie.
O să te duci acolo şi o să iei ce se află în seif înaintea oricui altcuiva.
Şi-o să mi-l aduci mie. Pentru tine ar trebui să fie floare la ureche.
- Şi atunci o să fim chit. - Ajungem şi la asta.
Seiful din avion e de înaltă tehnologie.
Codul se schimbă la fiecare 2 minute. Dacă introduci codul greşit, explodează.
- Noi vrem ca tu să intri în... - Stai, stai.
- Noi, care noi ? Cu cine lucrezi ? - Nu e treaba ta.
Să spunem că gazda noastră se numeşte Corporaţia. În regulă ?
O să trimit un profesionist, specializat pe acest tip de situaţii.
- Numele ei e Maggie Chang. - O femeie ?
Care de obicei foloseşte numele de Maggie, da.
- Las-o baltă. - Îşi poate purta singură de grijă.
Să mă fac înţeles. Dacă i se întâmplă ceva,
dacă i se rupe vreo unghie, dacă e rănită, dacă e bruscată,
dacă nu se întoarce în aceeaşi stare în care a plecat,
tu şi gaşca ta de idioţi psihopaţi o să dispăreţi definitiv.
- Şi-ţi promit asta. - Nu sunt o dădacă prea bună.
Nu te subestima.
O să fii o dădacă grozavă. Să fii acolo la şapte.
Bună. Sunt Maggie Chang.
- Tu eşti Barney Ross ? - Da.
- Dl Church ţi-a spus despre mine ? - Spunea c-o să te ţii după noi.
O să vă ajut, n-o să mă ţin după voi.
Frumoasă motocicletă.
Ne ducem într-un loc nou. Nu ştim la ce să ne aşteptăm.
E cumpărată ?
- Cred că e o greşeală că vii. - Ai construit-o singur ?
Da, am construit-o singur, Te joci cu mine, Maggie ?
Nu. Tu te joci cu mine ? Church mi-a spus ce ai zis.
Sunt expertă în lupte. N-am nevoie de o dădacă.
- Deci, când plecăm ? - La 05:00.
Încântată de cunoştinţă.
MUNŢII GAZAK, ALBANIA
- Mă place. - Te urăşte.
Ia uite.
Dacă i se întâmplă ceva, noi plătim pentru asta.
Te-ai gândit vreo clipă să-mi ceri şi mie părerea ?
Ţi-am mai spus de 10 ori, n-am avut de ales, sau poate voiai la puşcărie.
Mda, mă rog, Church te-a intimidat.
- Serios ? - Da.
Vai, e cea în care n-aveai încredere s-o mai suni vreodată ?
Ştii, într-o zi o să înfig cuţitul în tine.
Bună, draga mea.
Da, sigur că mă gândesc la tine.
La ce altceva m-aş putea gândi ?
Mda. Fără speranţă.
Hei...
Ai fost în armată, nu-i aşa ?
Mi-am dat seama.
Da, doamnă. Trei ani.
Ultima misiune a fost în provincia Kunar din Afganistan.
- Şi nu ţi-a mai plăcut ? - E o poveste lungă.
- Mi-ar plăcea s-o ascult. - În regulă.
Am pregătire de lunetist, dar şi de instructor,
însă eu voiam să le combin pe amândouă.
Odată, rămăsesem blocaţi într-o vale uitată de lume.
Vreo 30 de talibani au deschis focul de pe dealurile de deasupra noastră.
Şi i-au rănit rău pe vreo 8 dintre ai noştri.
Aşa că am cerut sprijinul artileriei. Dar căpitanul a refuzat.
Nu voia să pună în pericol localnicii. Ne-am împrăştiat.
Câţiva s-au târât într-o tranşee, alţii în albia secată a unui râu
şi restul au dezertat. Dar noi rămăsesem în zona de luptă.
Ne-am luptat timp de... nu ştiu, 3 ore.
Într-un final, un elicopter de luptă Apache a apărut şi ne-a apărat.
I-a alungat pe Hadjii, dar...
Fumul s-a împrăştiat.
Din detaşament, 4 muriseră în tranşee, 2 în albia râului.
Da, eram înnebunit şi bolnav. Atâţia muriseră degeaba.
Ştii, cel mai nasol lucru dintre toate e că, ajuns la bază în acea noapte,
am aflat că împuşcaseră un câine vagabond pe care-l adoptasem.
Comandantul dăduse ordin să se ucidă toate animalele de la bază şi...
Adică, avusesem parte de destule împuşcături pentru o singură zi, ştii ?
Şi oricum hotărâsem că era timpul să merg mai departe.
Auzisem că nişte tipi aveau nevoie de un om şi iată-mă aici.
Ai luat dispozitivul de recepţie-transmisie automată ?
- Da. Se pare că e la 15 km N-V. - Bine.
Bună, dragă.
Sunt puţin ocupat. Pot să... ?
Să ne mişcăm. Vreau să terminăm repede aici.
Cu cât mai repede, cu atât mai bine.
- Billy the Kid. - Da ?
- Azi e ziua ta norocoasă. Tu conduci. - Cu plăcere, dle.
Impresionant.
Stai aşa.
Mai ţii minte când şi tu puteai face asta ?
Nu, tu mai ţii minte ?
L-aş putea întrece, dacă ar fi nevoie.
Serios ? Uită-te în jos.
Uită-te în jos. Vezi ce văd şi eu ?
Picioare scurte. Pe 1.000 de dolari că nu poţi să-l prinzi. Haide, Flash.
- Sunt puţin ocupat. - Serios ?
Am găsit rămăşiţele avionului la poalele dealului, dle.
Ia-o mai uşor, Billy. Ne pui într-o lumină proastă.
- Repetaţi. Terminat. - M-ai auzit.
- Recepţionat. Încetinesc. - Apreciem.
- Restul avionului e după deal, dle. - Bună treabă, Billy.
Se pare că cineva a avut o zi proastă.
Voi luaţi-o în dreapta.
Să trecem la treabă.
În regulă, Billy. Acolo ai o poziţie favorabilă.
Are blană în mână.
Tipii ăştia au fost în viaţă până când i-a prins lupul.
Aveţi grijă.
Ăsta e ?
Da, e aici.
Caesar ! Am nevoie de tine aici.
Caesar, ţine şi tu de ăsta. Cred că are închidere automată.
Lee, ancorează-l.
Număr până la 3 şi îl desfacem.
Gata ?
1, 2...
- Nu putem să-l ţinem. - Trebuie.
PRIMIRE COD
Haide, Maggie !
EROARE DE PROTOCOL
- Ceva nu e-n regulă. - Ce ?
Cronometrul explozivului s-a pornit.
- Cât mai avem ? - 54 de secunde.
Dacă plecăm acum, scăpăm.
- Maggie, renunţă ! - Nu, pot s-o fac !
- Haide, Maggie ! - Hei, ce se întâmplă ?
REINTRODUCERE COD
A declanşat detonatorul. Înapoi !
Ţine-l. Haide, Maggie.
Nu mă mai ţin puterile !
Dacă-i dai drumul, o să fie tăiată în două.
COD ACCEPTAT
- Haide, Maggie ! - Gata !
- Da, noroc că am fost eu aici. - Asta mă gândeam şi eu.
Îmi pare rău. E important să iau ăsta.
Ai curaj. N-ai simţul realităţii, dar ai curaj. Haideţi.
- E-n regulă. Am reuşit. Să mergem. - Eşti puternic.
Billy, haide jos. Plecăm de aici.
Ce s-a întâmplat ?
Femeia aia e nebună, bine că am inima zdravănă.
Nu eşti curios ce se află în cutie ?
Nu, vreau doar să-l iau pe Church de pe capul nostru.
Billy the Kid !
Unde dracului e ? Billy !
- Aruncaţi armele ! - În niciun caz.
Asta nu se întâmplă.
Nu ?
Eşti sigur ?
Îmi pare rău, dle. Aşteptau.
- Aruncaţi armele acum. - N-o faceţi.
E un soldat puternic. Hai să vedem cât de puternic.
Fă-o.
Nu !
Nu faceţi nimic din ce vă spune el.
Taci !
N-ar trebui să vorbeşti.
O să-l omor.
Când o să trag, o să-i spulber capul.
Trei secunde.
Nu-i daţi armele. Nu-mi datoraţi nimic !
Unu.
Doi.
Nu face asta ! O să-i ucidă pe toţi !
O să-l omoare.
Şi numărul trei.
Armele jos !
Sunt impresionat. Bine gândit.
Rămâneţi calmi cu toţii, o să terminăm repede
şi-apoi o să ne vedem de drum.
Adu-mi cuţitul ăla.
Ce reprezintă simbolul ăsta ?
Îmi plac simbolurile.
Ăsta e simbolul ţapului.
Animalul de companie al Diavolului.
Aşa se spune.
- Ai o cutie care îmi aparţine. - Oare ?
- Da, la fel şi vieţile voastre. - S-a pierdut. N-o are.
Pentru ultima oară, cutia, sau mă forţezi...
să-i scot...
inima cu cuţitul.
Fă-o, rahat cu ochi.
Stai !
Dă-mi-o mie.
- Cu mine vorbeşti ? - Ridic-o.
- Dă-mi-o. - Ia-ţi-o singur.
- Ce-ai zis ? - M-ai auzit.
Acum ridic-o...
şi dă-mi-o frumos... sau o să păţeşti la fel ca el.
Fă-o, Lee.
N-o să păţeşti nimic, Billy.
Respectul e cel mai important.
Fără respect, suntem doar oameni.
Oameni ordinari, de doi bani.
Îmi pare rău, dle.
Nu e vina ta.
Şi acum ?
Amândoi suntem luptători.
Şi respect asta.
Iar luptătorii nu merită să fie omorâţi precum oile.
Dar...
respectul...
trebuie învăţat.
Treceţi la pământ, cu faţa-n jos, până plecăm.
Nu mă provoca.
Jos.
Sus.
- Ţi-e frică de mine ? - Nu. Nu mi-e.
Ar trebui să-ţi fie.
- O să mor. - Nu mai vorbi, Billy.
Dezlegaţi-i mâinile !
Scrisoarea. În buzunarul meu.
În regulă, puştiule. Am luat-o.
- Îmi pare atât de rău. - Te cred.
Ce era în cutie ?
- Un computer. Planul unei mine. - O mină. Ce mină ?
Ruşii au depozitat aproape 5 tone de plutoniu pentru construirea armelor.
Mina a fost abandonată după Războiul Rece. Nimeni nu ştie că e acolo.
Planurile indică unde se află depozitat plutoniul.
Vrem să-i oprim, înainte să ajungă pe mâinile cui nu trebuie.
Se pare că n-aţi reuşit, aşa-i ?
Puştiul ăsta a murit pentru ca un nenorocit să facă bombe.
Îmi pare atât de rău.
Nu la fel de mult cât îmi pare mie.
Să ne ocupăm de el.
"Dragă Sophia."
"Îmi doresc să găsesc şi altceva de făcut în afară de a-ţi duce dorul,"
"dar nu pot. Colegii mă tratează bine. Ne apărăm unii pe ceilalţi."
"Vreau să ştii că, oriunde aş sfârşi, îţi doresc tot binele din lume."
"Dacă se întâmplă vreun miracol şi mă întorc,"
"sper că încă o să mai fiu bărbatul tău. Multă dragoste, Billy."
De ce oare, cel care îşi doreşte cel mai mult să trăiască,
care merită cel mai mult să trăiască, moare ?
Şi cel care merită să moară, încă mai trăieşte ?
Care e mesajul din treaba asta ?
Care e planul ?
Urmăriţi-l, găsiţi-l, omorâţi-l.
- CZ-1492, cer un răspuns imediat. - Cine-i dobitocul ăsta ?
CZ-1492, aceasta e o frecvenţă securizată. Recepţionaţi ?
Care-i treaba ?
De ce durează atât de mult, Barney Ross ?
Ar fi trebuit să fie floare la ureche pentru voi. Unde e cutia ?
N-o avem.
V-am avertizat ce-o să vi se întâmple, idioţilor, dacă faceţi asta din nou.
Un om bun a murit încercând să ia cutia aia.
- Îmi pare rău pentru asta. - Chiar îţi pare rău ?
Da, chiar îmi pare rău.
Dar situaţiile de genul ăsta au riscurile lor, nu-i aşa ?
La fel şi răzbunarea.
Ştii, Church, eşti genul de om care trage sfori
ca alţii să-ţi rezolve mârşăviile,
pentru că tu n-ai niciodată curajul s-o faci singur.
Am terminat.
Domnule, avem o problemă. Săpăturile au fost încetinite.
Mor prea mulţi oameni. Sunt extenuaţi.
E obosit.
Mai e cineva obosit ?
Aduceţi mai mulţi muncitori.
Deja am adus majoritatea bărbaţilor din sate.
Aduceţi-i şi pe restul. Copii, femei, pe toţi.
Arată-mi.
Acum ştim unde se află. Bun. Bun.
Bun. Ştiu ce-i de făcut.
Bine. Vreau să scoateţi plutoniul în 3 zile.
Trei zile ?
Am oameni gata să plătească acum 4 milioane pe kg.
- Trei zile. Nicio clipă în plus. - Am înţeles.
Eşti isteţ. Gândeşte-te, 3 kg de plutoniu pur
sunt îndeajuns pentru a schimba balanţa lumii...
Imaginează-ţi ce s-ar întâmpla cu 5 tone. E foarte interesant. Da.
- Se întâmplă ceva. - Ce ?
Transmisiunea s-a oprit. Se află în subteran.
Aterizează chiar aici.
Haideţi, mai repede, mai repede. Tre' să ne mişcăm.
Christmas. Haide, Lee. Măcar ştii ce dracului faci acolo ?
- Cinci minute. Nu mai fi nervos. - Mda.
Încă un camion cu marfă. Ar putea fi unul de-al lor. Să cercetăm locul.
Fără pistoale.
- Armele clasice ? - Da.
- De-abia aşteptam să-l folosesc. - O să-i facem zdrenţe.
Maggie, zi-le băieţilor să stea în camion.
Bine.
- Sunt aici. - Da.
Vorbeşti engleză ?
- E uşor gigantic. - Şi ?
Ziceam şi eu...
- Chiar e gigantic. - Asta am zis şi eu.
Hei !
Nimic nu se compară cu armele clasice.
Eu spun să scoatem nişte informaţii de la tipii ăştia şi s-o ştergem.
- Sună bine. - Să începem cu piticul.
Calmaţi-vă, băieţi. Eu îi pot face să vorbească mult mai uşor.
Şi ce-o să-i faci, o pedichiură ?
Cam bolnav.
Christmas, vreau să porneşti camionul, să te duci la avion şi să aduci armele.
- Trimite unul din idioţii ăia s-o facă. - Nu te mai plânge.
Ar fi trebuit să-ţi ard una dintr-astea peste cap.
- Cum a mers ? - Am rezolvat. Să mergem.
Idioţi.
Îşi zic congregaţia Sang. Spun că dirijează totul la est de munte.
Tâlhării, răpiri, asasinate.
În esenţă, sunt un cartel de închiriat.
- De unde ştii limba ? - Uşor. Le-am pus cap la cap.
E o combinaţie între dialectul ucrainean şi cel bulgăresc.
- Eşti impresionat ? - Un pic.
Christmas !
- Ce e ? - De ce ţipi ?
Pentru că mi-ai dat o misiune de rahat, de-aia.
O să te împuşc în faţă, când te văd.
Unde eşti ?
Într-o capcană a morţii veche de 60 de ani, pe care tu o numeşti avion.
Şi de ce-ţi ia atât de mult ?
Pentru că nu mai sunt poduri şi indicatoarele lipsesc.
Conduc pe drumurile astea prăfuite de 7 ore !
- Ai terminat cu smiorcăiala ? - Mersi pentru compasiune.
E ciudat.
Exact ca acasă.
Asta explică multe...
- Ce dracului e cu locul ăsta ? - E o veche bază militară sovietică.
Folosită probabil în anii '80. Războiul Rece.
Probabil că aici exersau manevre şi atacuri împotriva S.U.A.
Există ceva ce nu ştii ?
Minunat. Exact ce-mi trebuia. O pizză veche de 50 de ani.
Vom dormi aici peste noapte.
Câh. Are un gust de rahat.
- Mâncarea ta cum e ? - Nu mă pot plânge de rigatoni.
Poftă mare, băieţi. E tot ce am de spus.
Dacă aţi şti că mâine o să muriţi, ce-aţi mânca la ultima masă ?
- O singură alegere. - O singură alegere ?
- Tu probabil ai vrea cereale, nu ? - Şi cereale ce au ?
- E un clişeu. - Trebuie să fii original. Ştii...
Dacă ai fi un om original, inteligent,
ai cere probabil nişte cereale speciale, cum ar fi "Fulgi de Urechi".
Înţelegi, au formă de ureche. Ştii, torni lapte pe fraiere
şi ele se înmoaie acolo, iar tu nu mai auzi nimic.
Să ştii că stau foarte bine cu auzul.
Barney.
Gogoşi şi alte mâncăruri care te ucid.
- Profund, omule. - Crezi ?
Maggie ?
Raţă aromatică crocantă cu sos de prune. Foarte sexy.
Dar îmi place şi bucătăria italienească.
Încep să cred că bucătăria italienească e supraapreciată.
Hei ? Pe mine nu mă întrebi ?
Cina mea suedeză favorită ar fi...
pui de focă şi fund de balenă...
vara.
Dar aş ucide pentru nişte mâncare chinezească.
Atunci o să cam mori de foame.
În regulă, vise plăcute.
Hei, Barney, n-am terminat de mâncat, omule.
- Pot să te întreb ceva ? - Sigur, spune.
De ce devii atât de agitat în preajma mea ?
- Nu devin agitat, Maggie. - Dar atunci ?
Îmi place să păstrez distanţa.
E cumva din cauza faptului că nu vrei să cunoşti şi alţi oameni ?
Lucruri rele s-au întâmplat unor oameni de care eram apropiat.
Nu-i un mod bun de a trăi.
Ştiu.
Te gândeşti la tânărul care a murit ?
Tot timpul.
- Nu prea vorbeşti despre el. - Nu, aşa tratăm noi moartea.
Nu putem schimba nimic, aşa că o lăsăm moale până se întunecă.
Şi-apoi se-aşterne bezna.
- Înţelegi ? - Înţeleg.
Noapte bună.
Noapte bună, Maggie.
Jur că, dacă nu încetează cu sforăitul, îl împuşc.
Gunnar !
Ai sunat ?
Ştiu că e o întrebare stupidă... Bănuiesc că nu mai ai cafea, nu ?
- Ibricul e de o singură ceaşcă. - Da. Aşa mă gândeam şi eu.
Hei, ascultaţi. Tipii ăia spuneau că
cei din congregaţia Sang se află probabil în zona asta,
concentraţi spre est. Aşa că, acolo mergem.
Plecăm în 10 minute.
Pregătiţi-vă. Terminaţi-vă treburile.
Houston... avem o problemă.
La pământ !
La pământ ! La pământ !
- Tre' s-o ştergem de aici ! - Du-te !
- Haideţi, haideţi, haideţi ! - Du-te, du-te, du-te !
Haide !
Economiseşte muniţia.
- Unde dracu' eşti ? - Aproape că am ajuns.
Ce se întâmplă ? Se aud împuşcături ?
Da.
- Ce se întâmplă ? - Cei din Sang ne-au încolţit.
- Puteţi să le faceţi faţă ? - Da, poate cu un tanc.
- Rahat ! - Ce e ?
Au un tanc. Haide ! Haide !
Să mergem ! Haide !
Nu mai am cartuşe.
Mai am unul singur. De ce nu ?
- Hei, cine a făcut asta ? - Eu nu, eu nu mai am cartuşe.
Ce s-a întâmplat ?
- Cineva s-a lăsat purtat de val. - Aşa se pare.
Unde sunt trăgătorii ?
Nu ştiu, dar dacă ne voiau morţi, am fi fost morţi.
Barney ?
Nu intraţi în panică.
- Ce mică e lumea, nu-i aşa, Barney ? - Booker ?
- Se zvonea că ai murit. - Da, şi eu am auzit asta.
- Şi, cum îţi merge ? - Se putea şi mai bine.
- Tu ai făcut asta ? - Eu lupt singur.
- Credeam că ştii asta. - Da, am auzit, dar n-am crezut.
Ei bine, acum crezi.
- Asta e brigada ta ? - Da.
Gunner, Toll Road, Hale Caesar şi Maggie.
Booker. Tu eşti cel pe care oamenii îl numesc Lupul Singuratic ?
Aşa mi se spunea. Dar acum sunt mai blând.
Nu prea.
Am mai auzit un zvon, cum că ai fost muşcat de o cobră regală ?
Da, aşa e. Dar după 5 zile de durere agonizantă...
cobra a murit.
Hei, Booker ! Mă bucur că te văd, omule.
Şi cum ai ajuns în locul ăsta, uitat de Dumnezeu ?
Am fost ambuscaţi de Sang la 100 de km est de aici.
- Mi-au ucis un om, un copil. - Regret să aud asta.
Cei din congregaţia Sang sunt cele mai mari scursuri.
Am făcut o treabă bună că i-am omorât.
- Ştii cine e liderul lor ? - Da, un tip numit Vilain.
- Vilain. - Da, controlează totul în zona asta.
O să ai nevoie de mai mulţi oameni, dacă vrei să rămâi în viaţă.
Tu poţi să ne ajuţi ?
Îmi pare rău, Barney, eu lucrez singur.
- Înţeleg. Îţi mulţumesc c-ai apărut. - Plăcerea a fost a mea.
Hei, Barney ! În josul drumului se află un sat.
Sunt oameni buni şi-i urăsc pe cei din Sang.
- Poate ei te pot ajuta. - Mersi.
Vânătoare plăcută.
- Ce s-a întâmplat ? - Sunt încă în viaţă.
Depinde cum priveşti lucrurile. Ce-am ratat ?
Îţi povestesc pe drum. Haideţi, băieţi. Descărcaţi armele astea.
Se pare că anul ăsta Crăciunul a venit mult mai târziu.
- Da, şi eu te iubesc. - Eu mă bucur să te văd.
În sfârşit. Cineva cu clasă.
Ăsta trebuie să fie oraşul de care spunea Booker.
M-aş retrage într-un oraş ca ăsta.
Aer curat, fără stres... Aş creşte nişte copii.
Ştii, Maggie, m-aş retrage într-un oraş ca ăsta.
Mănânci rahat.
Jos, jos, jos !
Trag la un kilometru de noi.
- Lăsaţi armele jos. - În niciun caz.
Cel mai sigur loc e fix în faţa armei lor.
- O să vă împuşcăm ! - Nu ! Stai.
Oamenii ăştia au venit să vă ajute. Vor să vă ajute.
Chiar şi voi doi, lepădăturilor, v-aţi putea găsi norocul pe aici.
- Crezi ? - Mă îndoiesc.
Mă scuzi ?
- Cine sunteţi ? - Suntem americani.
- De când ? - Suedezi.
- "Mierle". - Chinezi.
- Retardaţi. - Aţi terminat ?
Ce doriţi ?
Am venit să ne ocupăm de cei din congregaţia Sang.
Bine. Intraţi.
Haideţi.
După ei credeam că aţi venit. Pentru ei o să ne dăm viaţa.
Mai întâi, ne-au spus c-or să fie slujbe bune, bani buni.
Unii s-au dus, dar nimeni nu s-a mai întors.
S-au întors după şi mai mulţi.
Au spus că, de îndată ce bărbaţii noştri se vor duce la muncă,
ceilalţi se vor întoarce.
Bărbatul meu s-a dus. Multă vreme n-am ştiut nimic.
Apoi, cei din Sang au venit şi au luat restul de bărbaţi.
I-au forţat să lucreze în mine. La fel şi în următorul sat.
Şi în următorul. Mi-au luat fiii. Acum au rămas doar copiii.
Şi se vor întoarce şi după ei. Ştiu asta.
- Cu toate ştim asta. - Aşa că îi ascundem şi aşteptăm.
De ce nu mergeţi mai departe ? De ce nu plecaţi ?
Asta e casa noastră. Ultimul lucru care ni-l vor lua sunt vieţile noastre.
- Acum spuneţi de ce vă aflaţi aici. - Îi urmărim.
Nu puteţi rămâne să ne ajutaţi ? Aţi văzut copiii !
În curând o să termine şi-o să-i omoare pe toţi.
Noi avem treburile noastre cu ei.
Îmi pare rău. Să mergem.
Nu cred c-or să mai reziste prea mult aici.
Cred că ele ştiu asta.
Deci n-o să facem nimic în legătură cu asta ?
Am o idee. Şi ţinând cont de orgoliul tău, cred c-o să-ţi placă la nebunie.
- Orgoliul meu ? - Orgoliul tău.
- Ce vrei să spui cu "orgoliul meu" ? - Eşti foarte orgolios.
Eu zic să te uiţi în oglindă.
Te rog. Orgoliul tău are dimensiunea unui dinozaur. Uriaş.
Am reuşit. Am găsit plutoniul.
Eva... vin cei din Sang ! Avertizează-i pe toţi !
Cercetaţi fiecare casă.
Căutaţi în continuare.
Fugiţi ! Fugiţi !
Unde dracului sunt, părinte ? Nu ne stă în drum.
Prin puterea învestită în mine, vă declar
soţ şi cuţit.
Mai e unul !
Odihneşte-te în bucăţele.
- Ăsta e ultimul ? - Da.
Bun.
Camerele sunt goale.
Nu lăsa nicio urmă. Îngroapă-i pe toţi.
Văd vreo 12 gărzi, arme uşoare, vreo două de calibrul 50.
Mai rău. Dispozitive antitanc.
Camionul nostru n-are nicio şansă să treacă de câmpul ăla de mine.
Uite, ştiu că e o întrebare stupidă,
dar ai vreo idee care să nu ne omoare ?
Am câteva la care mă gândesc.
- E timpul pentru bum ? - E timpul pentru bum.
Ţinta e în vizor !
- Bebeluşul vrea să zboare ! - Foc !
- Să dansăm ! - Foc !
Bombă !
Ţine-te bine !
- Ce-aveţi de gând să faceţi ? - Haos !
- Sper că nu faci ce cred eu că faci. - Ba da !
S-o facem !
Haideţi, haideţi !
O să ai nevoie de un avion nou.
Fiţi curajoşi... în curând ajungem acasă.
- Am ajuns prea târziu ! - Ce ?
Plutoniul a dispărut.
Repejor, repejor ! Haideţi, haideţi !
- Haideţi ! Haide ! Haideţi ! - Mişcaţi-vă, mişcaţi-vă !
Ieşiţi de aici, haideţi !
O să mai stăm un timp pe-aici.
Nu e bine.
- Vrei să pleci mişeleşte ? - Da, ceva de genul ăsta.
Nu s-a terminat încă, oameni buni. Am un plan.
Toată lumea să rămână calmă.
Rocă fosforică.
- Ce face ? - Probabil face o bombă.
- Vorbeşti serios ? - Întreabă-l.
- Ce faci, Gunnar ? - Fac o bombă. Mă scuzi ?
- Un maniac inteligent. - Înfricoşător.
Rocă fosforică. Are o densitate de 1,852.
Punctul de topire la 44,2 centigrade. Băieţi, vreau praf de puşcă, rapid.
Daţi-i. Tipul e inginer chimist, nu-i aşa ?
Şi am avut o bursă Fulbright. Toarn-o în ţeavă.
Se pare că şmecherul a descoperit ceva.
- Crezi ? - Probabil că nu.
Aveţi nevoie de ajutor cu aia ? Haideţi.
Poftim. Aruncă-te singur în aer.
O brichetă ?
O vreau înapoi.
Aţi face bine să vă daţi înapoi ! O să fie zgomotos !
Înapoi !
Bun.
Bun, haideţi !
În regulă.
Întoarceţi-vă capetele, altfel o să vă explodeze.
Acoperiţi-vă urechile.
Haide.
- Fosforul trebuie să fi fost umed. - Da, sigur.
- Sau nu te pricepi. - Sau aşa.
Nu plânge, Gunnar.
Aproape că ai avut o idee.
M-am întors.
Ce mai faci, Trench ?
- Îţi mulţumesc. Îţi mulţumesc. - Cu plăcere.
- Rojan ! - Iubirea mea !
- Acum suntem chit, nu-i aşa ? - Aşa e.
Ne mai vedem, Trench. Mersi mult.
- Stai liniştit. Încă nu s-a terminat. - Ce ?
Cum ai auzit.
Ce mai faci, amice ?
Făceam destul de bine, Trench. Ce cauţi aici ?
- Am auzit de o petrecere în oraş. - Da, dar e petrecerea mea.
- Întotdeauna a fost atât de egoist ? - Întotdeauna.
Mersi.
Vrei să-i tăbăceşti fundul lui Vilain, sau nu ?
Nu uita de micii ticăloşi !
Haide.
Haideţi !
Duceţi restul containerelor în hangar. Acum !
Şi încărcaţi plutoniul în avion.
Urmaţi-mă.
Trebuie să câştigăm timp.
Hai ! Hai !
Eu am rămas fără muniţie !
Trageţi !
- Hai ! Hai ! Mişcă ! - Rahat !
- Amuzant, nu ? - Da.
Uite-l !
Haide !
Sfâşiaţi-l !
Aproape c-am rămas fără cartuşe. O să mă întorc.
Tu te-ai întors destul. Eu o să mă întorc.
Ete na.
Cine urmează ? Rambo ?
La revedere !
Să mergem.
Viermilor !
Porniţi motorul ! Ridică-l în aer.
- Vreau să fac bani ! - Mişcă !
Trench ! Urcă !
Şi pantoful meu e mai mare decât maşina asta.
Împuşcă ceva !
Haide.
Porneşte elicopterul. Avem un oaspete special.
Haideţi !
Ocupaţi-vă de el.
Pe aici !
Nimic nu se compară cu o armă clasică.
- Barney ! - Ce cauţi aici ?
Mă duc acolo singur. Nu mă urmă, indiferent ce se-ntâmplă. Ai înţeles ?
- Ai înţeles ? - Da.
Dacă uşa aia se deschide şi eu nu ies, dar iese el, ucide-l.
Să mai adăugăm ceva dramatism.
Aşa e mai bine.
- Nu mai am cartuşe. - E problema ta.
Nu chiar.
Vrei să mă ucizi bărbăteşte ?
Sau vrei să mă ucizi...
ca pe o oaie ?
Frumos cuţit.
Deci...
Ce alegi ?
- Bărbat sau oaie ? - Vrei bărbăţie ?
Îţi arăt eu bărbăţie !
Cred că îţi doreşti să mă răneşti rău.
N-am să te rănesc. Am să-ţi iau viaţa.
Vino.
Deja s-a terminat ? Vreau partea mea de bani.
- Haide, ridică-te ! - Mă ridic imediat.
Şi cazi la pământ, din nou.
Are gust bun ?
Cu mine vorbeşti ?
E timpul pentru reprezentaţia finală.
Ce ironic. Iată-ne aici, amândoi. Şi cuţitul tău.
O să mori. La fel ca el.
Cum îl chema ?
Cum îi spuneai ?
Ce mai contează ?
Haide, Vilain. Cineva o să moară.
Haide, Vilain.
Haide !
Ridică-te, Vilain.
Ridică-te.
Acum întoarce-te. Întoarce-te, oaie.
Şi acum ?
Numele lui era Billy.
Ştii cum se scobeşte un curcan ?
- Ai câştigat ? - Aşa cred.
Păi, unde e dovada ?
Capu' sus.
Frumos.
Da, frumos.
Cam extrem, dar frumos.
Oricât aş urî să spun asta, Bam-Bam,
acum că avem sub control situaţia cu plutoniul,
înseamnă că suntem chit.
Bun.
Deci, Maggie, vii cu noi ?
Când eşti pregătită.
Vreau să...
Sunt băieţi buni, doar puţin imaturi.
Nu trebuie să plec. Dacă vrei să rămân, o să rămân.
- Şi am salvat viaţa dădacei. - Aşa este.
Poate îţi port noroc.
Dar eu s-ar putea să-ţi port ghinion şi nu pot accepta asta.
Dacă o să ai vreodată nevoie de ajutor, sună-mă...
- Altfel eşti un om mort. - O să te sun.
- Tu ce cauţi aici ? - Merg mai departe.
- Mi-ai "omorât" toate afacerile. - Credeam că eşti Lupul Singuratic.
Câteodată e amuzant să te duci cu haita.
Da, ai dreptate. Ai grijă de tine, Maggie.
Aproape că uitasem. În semn de recunoştinţă, prietene violent,
vă dăruiesc, ţie şi micilor ticăloşi, ceva care să vă ducă acasă.
- Iată ! - Ce ?
Consideră-l un cadou.
- Locul lui e într-un muzeu. - Şi-al nostru la fel.
- Hei, a fost distractiv, nu-i aşa ? - Da, distractiv !
Aveţi grijă de voi.
PARIŞ, FRANŢA
Ai grijă, fereşte, cu atenţie păşeşte.
Vezi ce faci, nu-i un fleac. Altfel Baubau o să-ţi vină de hac.
Baubau o să-ţi vină de hac. Ţac-pac ! Ţac-pac ! Ţac-pac ! Ţac !
Pentru Billy !
- Pentru Billy ! - Pentru Billy !
- Odihnească-se în pace. - Da.
- Doamne, am nevoie de un masaj. - Nu te uita la mine.
- Hei. - Ce ?
- Ca de la prieten la prieten ? - Ce ?
Chiar ar trebui să înveţi să lupţi.
RETAIL SUBTITLE
EROI DE SACRIFICIU 2
Vă rugăm să evaluaţi această subtitrare la adresa www.osdb.link/5nxmr Ajuta alţi utilizatori să aleagă cele mai bune subtitrari