Vrăjitoareo!
Vă rog, nu-mi faceţi rău!
Mulţumesc. Nu am văzut asta.
Nici eu.
Oamenii spun că a vedea înseamnă a crede. Dar pentru mine nu este chiar adevărat.
Mi-am pierdut vederea când aveam 5 ani.
Acele amintiri cu ceea ce am văzut
m-au întreţinut atât timp încât îmi este frică să nu mă mai recunosc.
Acum îmi folosesc celelalte simţuri.
Pot mirosi ploaia înainte să cadă,
dar nu o pot privi căzând.
Pot simţi soarele pe faţă
dar nu-l pot vedea răsărind sau apunând.
Vreau să văd lumea precum restul oamenilor.
Să văd soarele, ploaia, muzica.
Bănuiesc că muzica arată frumos.
Mulţumesc.
Are un gust bun.
La mulţi ani!
Mulţumesc.
Bună seara domnişoară Wells.
- Bună Miguel. - Mulţumesc.
Cu plăcere.
Crini.
Sunt de astă dimineaţă.
Eu prefer trandafirii, dar eşti prima care a observat.
Ai emoţii pentru mâine?
Nu.
De fapt nu am mai fost aşa de emoţionată în viaţa mea.
Ascultă, cu o zi înainte de operaţia mamei a băut două pahare de vişinată.
Nu a mai avut pic de emoţii a doua zi.
Mulţumesc.
- Noapte bună. - Noapte bună.
Aici doctorul Haskins.
Sunteţi încă programată mâine la operaţie. Asiguraţi-vă că ajungeţi...
la spital cu patru ore înainte pentru pregătiri pre-operatorii. Mulţumesc.
Bună iubito. Sunt sora ta. Zborul meu ajunge la ora 5...
Tot echipajul trebuie să stea.
Voi găsi pe cineva să mă aducă direct la spital.
Te iubesc, Sydney.
De abia aştept să te văd. Pa!
12:10 Noaptea
OCHII
Alo?
Martha te va auzi.
E în tură de la 12 la 6
şi îmi va lua M&M-urile dacă mă dau jos din pat.
Eu sunt Alicia.
Am întins mâna să dăm noroc.
Numele meu este Sydney.
Ştiu. Sydney Wells.
Ţi-am citit foaia de observaţie.
Ce vârstă ai?
Nouă şi jumătate. Este chestia asta... ca o minge de golf în capul meu.
Mă ameţeşte aşa de tare...
încât nu pot merge nici cu bicicleta, aşa că doctorii încearcă s-o scoată.
Când vei vedea?
Cred că destul de curând.
Bine. Mă voi întoarce...
şi atunci te vei putea uita la mine. Bine.
Mi-a făcut plăcere să te cunosc.
Pa-pa.
Încep să-mi treacă emoţiile.
Şi mie.
Bine. Scuzaţi-mă.
Bine.
Bine Sydney, voi scoate bandajele.
Bine.
Eşti gata? Da.
Acesta este unul.
Şi acesta al doilea.
Acum te voi ajuta să-ţi deschizi ochii. Foarte încet.
Bine.
Încet de tot.
Minunat. Acum, spune-mi ce vezi.
Pot...
Îmi voi ridica mâna
şi vreau să-mi spui câte degete am ridicate.
Cinci. Cinci degete.
- Acelea sunt degetele tale. - Da, aşa este.
Bine. Începem.
Toate?
Da. Foarte bine.
- Sydney? - Da.
Vreau să încerci să întinzi şi să-mi prinzi mâna.
Bine?
Este în regulă.
Nimeni nu poate face asta imediat.
Arde un pic. Este normal?
Este perfect normal.
Foarte bine.
Mulţumesc.
Sunt cum m-ai imaginat?
Nu ştiu. Te văd înceţoşată.
Mi-aş fi dorit ca mama şi tata să fie aici să vadă asta.
Da.
Cred că îşi doreau asta mai mult decât tine Sydney.
De când aveam 12 ani.
Am aşteptat asta 15 ani.
Am... simţit un fel de...
Nu este vina ta. Hei!
Nu este vina ta.
Îmi pare rău.
Ai nevoie doar de timp. Vei vedea.
Noapte bună. Te iubesc.
Şi eu te iubesc.
Sydney?
Mă poţi vedea? Să nu te simţi prost dacă nu poţi.
Ce ai pe cap?
Este o bandană. Mi-a dat-o bunicul.
Poate mâine ne putem plimba
şi pot să-ţi arăt parcul de afară.
Palmier...
Alicia!
Vin.
Trebuie să plec.
Pa!
Te rog. Nu vreau să plec.
Doamnă Hillman?
Doamnă Hillman.
Unde o duceţi?
Doamnă Hillman?
Unde o duceţi?
Îngheţ... Îngheţ...
Mi-e frig.
Unde este doamna Hillman?
Îmi pare rău, dar a murit astă noapte.
Totul este perfect. Te recuperezi bine.
Mâncărimile au încetat?
Da, cred că da.
Bine.
Deci... ai cui ochi au fost?
Pardon?
Donatorul meu.
Mă tem că nu te pot ajuta cu asta.
Acum sunt ochii tăi şi sunt funcţionali.
Nu contează de unde vin.
Asta doare?
Da.
Un pic.
Când voi putea vedea mai clar?
Dacă e să anticipăm, în câteva zile, câteva săptămâni.
Dar nu imaginea este problema ta.
Ai fost oarbă atâta vreme te voi trimite la un specialist.
Doctorul Paul Faulkner, te va ajuta.
Este în regulă. Mâine când eşti liber, să ai o zi frumoasă.
Mulţumesc Sydney.
Bună.
Eşti pregătită să fii ghidul meu?
Pleci?
Da, mă tem că s-au cam săturat de mine. Ea este sora mea Helen.
Helen, ea este Alicia.
Bună. Bună.
Putem face împreună o poză?
Bineînţeles.
O fac eu. Bine.
Sydney, ştiu că eşti speriată. Nu mai fi.
Lumea este într-adevăr frumoasă.
Bine. Zâmbiţi.
Pot sta pe canapea, îţi pot face de mâncare,
să fac curat să mergem la nişte galerii de artă.
Este prea mult pentru tine?
Să trag pe dreapta? Doar să spui.
Nu. Putem vorbi în fiecare zi să vii să mă verifici,
dar cred că trebuie să fac asta singură. Bine?
Bine. Înţeleg.
Am luat veioze pentru casa ta.
Mulţumesc.
Le-am pus înăuntru.
Dă-mi. O fac eu. Bine.
Surpriză!
Ştiu, asta este prea repede. Nu ştiu la ce mă gândeam.
Nu, este în regulă.
Cunosc pe vreunul din voi?
Bine ai venit acasă!
Bună Jim.
Ce mai faci? Mă bucur să te văd.
Şi eu.
Sydney sunt Beck. Bine ai venit acasă.
Bună Sydney. Sunt eu, Alex.
- O, Alex. - Mă bucur să te văd.
Sunt vara ta, Sara.
Sara? A trecut mult timp.
Sunt aşa fericită.
Îmi recunoşti vocea?
Bună Cynthia.
Ai ştiut că eu sunt?
Cum puteam să nu ştiu.
Ce mai faci, fato?
Richard! Bună.
Ce mai faci? Deci aşa arată un chel.
Bună scumpo. Ce mai faci?
Miguel?
Ce mai faci? Arăţi bine.
E Amanda!
Ai nevoie de apă sau ceva?
Da, mă voi duce în bucătărie. Stai cu trupa.
1:06 Noaptea
Bună. Bună.
Scuze pentru întârziere. Acela este Henry.
Eu sunt Paul.
Sydney.
Ia un loc.
Ai afecţiunea corneană de la 5 ani.
Da, eu şi sora mea ne jucam cu artificii.
Am încercat un transplant la 12 ani
dar l-am respins.
Ştiinţa a evoluat. Ai mai încercat?
Nu. Sora mea a fost cea care s-a ocupat de toate lucrurile.
Acestea sunt rezultatele doctorului Haskins. Din punct de vedere fizic nu ai nimic.
Operaţia a mers şnur, dar probabil ai un şoc.
De ce?
Deja filtrezi informaţiile din sunete, miros şi pipăit,
dar acum vei fi asaltată cu milioane de lucruri care nici nu ştiai că există.
Este un nou nivel al confuziei.
Mă uit aici, aici. Chestia aia luminoasă este importantă.
Chestia aia întunecată care se mişcă departe de mine.
Atât timp cât ai ochii deschişi sunt prea multe lucruri să te distragă.
Adică, cum te concentrezi?
Eu vorbesc cu tine,
iar tu te uiţi la acea femeie şi te gândeşti: va mânca asta?
Apropo, acela este un ananas. Îl tai.
Îmi place ananasul.
În regulă. Pentru că poţi vedea,
oamenii se aşteaptă să faci lucruri pe care nu poţi să le faci.
Să citeşti semne, să recunoşti limbajul corpului
gesturi, expresii faciale. Dă-te din calea lor.
Ochii tăi vor controla cum să abordezi lumea,
dar nu poţi avea încredere pe deplin în ei. Nu încă.
În următoarele săptămâni te voi ajuta să vezi lumea cum este.
Unii vom fi minunaţi, mulţi vom fi dificili,
dar ceea ce este important este să fii pregătită.
Şi aici intervin eu.
Suntem împreună în asta.
M-ai speriat.
Hei...
Mi-ai văzut suportul de cărţi?
Suportul de cărţi?
Locuieşti în clădire?
Tata va fi supărat pe mine. Mi-ai văzut suportul de cărţi?
Îmi pare rău.
Să luăm o pauză.
Îmi pare rău. Nu ştiu ce am.
Relaxează-te.
Te forţezi prea mult.
Când am fost în Londra să cânt cu orchestra filarmonică
eram aşa de emoţionat. Acasă eram un erou, în Londra,
doar un mediocru.
Te-ai descurcat destul de bine.
Niciodată nu m-am gândit că voi fi gata,
dar când a sosit vremea să merg mai departe totul a dispărut.
Eram doar eu.
Când nu mai era de ce să mă îngrijorez...
Dar nu mai era nimic de care să mă îngrijorez.
Şi acum concertul de primăvară...
se apropie.
Sydney? Vei fi gata?
Ne bazăm pe tine.
Voi fi gata.
Sunt sigur de asta.
Numărul 42.
Numărul 42? Noi suntem.
Mulţumesc.
- 42? - Da.
Am comandat o salată. Pot să o schimb?
Da.
Crezi că te voi lăsa pur şi simplu?
Crezi că nu voi face ceva în privinţa asta?
Asta ar fi ceva.
O voi face.
Pardon?
Ţi-am spus că o voi face.
Nu pleca!
A fost o femeie. A venit spre mine.
Care femeie? Care femeie?
Adună-te te rog.
Îmi cer scuze.
Scuze.
Îmi cer scuze.
E în regulă.
Conform ultimelor rezultate nu e nimic în neregulă cu ochii tăi.
Atunci poate e ceva în neregulă cu testele.
Testele ne pot spune doar că reacţiile tale sunt normale.
Creative, de genul pe care le au artiştii
şi din câte ştiu, eşti muzician.
Sunt sigură că alţi muzicieni nu văd ceea ce văd eu.
Vino cu mine.
Nu sunt idioată. Înţeleg ceea ce îmi spui.
Creierul trebuie să înveţe să decodeze lumea înconjurătoare.
Dar nu e acelaşi lucru cu a vedea lucruri care nu par să fie reale.
Cum?
Tu eşti real.
Da?
Eşti aici.
Perspectiva şi focalizarea nu funcţionează
dar eşti real. Te văd.
Vedem ceea ce privim. Dar modul în care vedem este afectat de ceea ce cunoaştem
iar multe din cele ce te înconjoară...
abia acum prind sens pentru tine.
Ce încerci să-mi spui? Crezi că eu le inventez?
Crezi că eu vreau ca asta să mi se întâmple?
Crezi că nu vei fi în stare să teci prin asta.
Că ţi-era mai bine înainte.
Când erai specială. Ei bine, tocmai ai descoperit că eşti asemenea tuturor.
Încetează.
Ştii, când ne-am cunoscut prima dată
nu credeam că eşti aşa un dobitoc.
Pentru că nu ştiai cum să descoperi unul.
Vezi?
Progresul.
Să aveţi o seară plăcută, doamnă Jody.
Domnişoară Wells, v-a sosit noul televizor.
Amicul meu de la cablu vă poate cabla.
Mulţumesc Miguel.
Bun venit în universul celor 250 de canale.
Mulţumesc.
La revedere! Noapte bună.
Bună, sunt Hellen şi sunt plecată din oraş până sâmbătă,
aşa că lasă-mi un mesaj după semnal.
Sunt Sydney. Te rog să mă suni.
Ce dracu faci?
Sună la 911. Sunaţi la Urgenţă!
Nu mai respiră!
Aţi sunat pe celularul doctorului Paul Faulkner,
lăsaţi mesaj după semnal.
Bună, Paul. Sunt Sydney. Sunt la un restaurant chinezesc
colţul cu intersecţia 4th cu Figueroa.
Ceva se petrece cu mine.
Trebuie să vii. Te rog.
Scuză-mă.
Sydney! Sydney! Eu sunt. Eu sunt. Eu sunt.
Locul ăsta...
Era aici...
Era chiar aici.
Despre ce vorbeşti?
Locul ăsta... eu...
A fost un incendiu aici acum câteva săptămâni, 5 oameni au murit,
a fost în ziare, la televizor.
Doar ce am fost aici. Hei...
Ce e în neregulă?
Totul e în neregulă. Totul e în neregulă.
Apartamentul meu se tot schimbă.
Era plin de fum şi apoi am fost atacată...
Ai fost atacată?
de un bărbat. Era în flăcări şi apoi a dispărut. Totul a dispărut,
aşa că a trebuit să plec de acolo. Şi mergeam pe stradă...
şi...
o femeie a trecut prin mine. A trecut chiar prin mine.
Şi am văzut o umbră. Am mai văzut-o înainte...
la spital. E un fel de escortă care,
care ia oamenii când mor.
Par atât de nervoşi. Ei nu vor să fie văzuţi.
Şi asta...
Văd oameni...
ca şi cum nimic nu s-ar fi întâmplat,
doar că ei...
nu par să mă vadă pe mine.
Sydney, ascultă-mă.
Văd lucruri care nu sunt reale.
Văd lucruri pe care nu ar trebui să le văd.
Visez lucruri pe care nu le-am văzut niciodată.
Operaţia asta trebuia să mă facă normală.
Sydney... Nu ochii tăi sunt problema.
Ochii ăştia nu sunt ai mei.
Ba sunt.
- Ba nu. - Ba da.
Ascultă-mă!
Ai o problemă, bine?
Trebuie să-ţi învăţăm creierul...
să separe imaginile reale de fantome.
Nu mă asculţi. Nu văd fantome.
Văd...
Oameni morţi?
Camere care se schimbă, escorte ale fantomelor,
Orice ai crede că vezi, nu e real.
Nu e.
Nu e real.
Nu mă crezi.
Vreau să te ajut.
Cum ai putea?
Cum ai putea să mă ajuţi dacă nu mă crezi?
Ce? Nu urci?
Nu e real...
Mi-ai văzut carnetul de note?
Nu! Ţi-am mai spus.
Mi-ai văzut carnetul de note?
Nu mă mai întreba.
Nu.
Nu!
Mi-ai văzut carnetul de note?
Sunt Helen. Sunt în drum spre aeroport. Eşti bine?
Sună-mă pe mobil, bine? Te rog.
Mă sperii, drăguţo. Răspunde.
Bine, o să sun pe cineva. O să sun pe cineva dacă nu răspunzi.
Sydney.
Domnişoară Wells!
Sydney? Sunt Paul. Eşti acolo?
O să intru, bine?
Ne laşi o secundă?
Sigur.
Sora ta m-a sunat. A spus că nu răspunzi la telefon.
Ce e asta?
Vrei să fii iar oarbă.
Măcar fă-o ca lumea.
Când erai oarbă aveai o viaţă, erai preocupată de lume, aveai o slujbă.
Ce e asta?
Te sperii, renunţi, fugi în camera ta şi stingi luminile?
Şi acum?
Te duc la spital să coasem asta.
Chiar e nevoie?
Da.
Poate e mai bine să stea aici peste noapte.
Ai aici numărul meu de telefon.
Te-ai întors.
Alicia.
Ce faci aici?
Am cancer, Sydney Wells.
- Ce? - Trebuie să plec acum.
Stai, aşteaptă.
Alicia?
Ştiu că ţi-e teamă. Să nu-ţi fie.
Pentru ca lumea chiar e frumoasă.
Nu!
Alicia!
Nu te duce cu ea!
Alicia!
Cum te simţi?
Orice ţi se întâmplă,
nu e nimic care să nu se poată rezolva.
Bună dimineaţa.
Ce-ţi face mâna?
E bine.
Mama Aliciei a vrut să ai tu asta.
Vorbea despre tine tot timpul.
A fost zâmbitoare până la sfârşit.
Cine e ea?
Tu eşti, Sydney.
Nu sunt eu.
Desigur că da.
Cine altcineva ar putea fi?
Sydney...
Ce faci?
Sydney... Mă sperii...
Ce e cu ea?
Memoria celulară se bazează pe teoria că toate ţesuturile
au capacitatea de a-şi aminti.
Memoria celulară explică cum energia şi informaţiile
de la un ţesut donor, poate fi transferată,
conştient sau nu, către primitor.
Recent, primitorii de transplanturi de organe
au început să raporteze episoade de amintiri,
gânduri, emoţii şi trăsături
asociate donatorului iniţial.
Paul!
Sydney, trebuie să vorbim...
Ascultă, în familia mea n-a fost niciun caz de schizofrenie.
N-am suferit de nicio boală mentală: depresii, migrene, nimic.
Deci, cel puţin până acum, recunoaşte că nu sunt nebună.
Bine... Bine ai venit aici.
Aceste transplanturi transmit...
şi trăsăturile donatorului.
Bine. "Memoria celulară"?
Da. A avut loc anul trecut un transplant de ficat în Kentucky,
şi primitorul a simţit nevoia urgentă să se apuce de fumat,
deşi n-a făcut-o toată viaţa.
Donatorul era fumător?
Exact.
Şi în urmă cu câţiva ani, această fetiţă a ajutat poliţia să rezolve crima
persoanei de la care a primit inima.
A început să aibă viziuni asupra crimei. E un fel de reacţie chimică... E...
Epifiţi.
Atunci când mintea şi corpul comunică.
Atunci nu e prea greşit să spunem că memoria poate fi accesată şi din aceste organe.
Nu, întrucât corneea este unul din organismele principale,
care se schimbă.
Dar există o şansă, nu-i aşa?
Am... am nevoie de şansa aceasta.
Trebuie să aflu cine a fost donatorul.
O văd zilnic în oglindă.
Trebuie să aflu cine era ea!
Aceasta e o informaţie confidenţială.
Nu-mi poţi cere să fac asta. Aş putea să-mi pierd licenţa.
Licenţa ta?
Atunci să fii sigur...
că ai grijă de licenţa aia.
Sydney...
Sydney, haide.
Mulţumesc.
La ce etaj?
La 14.
Scuză-mă.
Îmi pare rău.
Mulţumesc.
El e bine?
Tomi al meu...
Despre ce e vorba?
Cu Tomi acesta?
E fiul ei.
Ce e cu el?
El e mort.
Cine eşti tu?
Ce vrei?
Vreau să te ajut.
Dar cum aş putea să te ajut,
dacă nici nu-mi spui?
Sydney! Eşti bine?
Sydney, deschide!
Deschide!
Sydney, deschide!
Ce naiba se întâmplă?
Am aflat cine e.
Cine? Donatoarea mea.
Ochii ei sunt în mine.
Am văzut ceea ce ea a văzut.
Am văzut ce-a ucis-o.
Sydney, te rog!
Helen, nu!
Te iubesc. Dar tu nu mă poţi ajuta deloc.
Totul n-are niciun sens.
Totul mi se întâmplă. Tot ceea ce i se întâmplă ei, mi se întâmplă mie.
Ea vrea să aflu cine e...
şi ce doreşte. Şi chestia asta o să mi se întâmple în continuare.
În centru, vă rog!
Hei, hei!
Ştiu...
de unde a provenit corneea ta pe care ţi-a fost transplantată.
Clinica de Santa Javier, Los Llanos.
Donatoarea ta e din Mexic.
Ai rău de maşină?
De ce?
Sunt 15 ore de mers.
Mulţumesc.
Donatoarea ta este Ana Christina Martinez.
Mama ei lucrează la o fabrică din apropiere.
Cred că o putem găsi.
Ce te-a făcut să te răzgândeşti?
În legătură cu ce?
Pentru faptul că ai venit aici cu mine.
Am făcut-o ca să-mi sabotez singur cariera mea profesională.
Mă întrebam ce te-a făcut să te răzgândeşti... atât.
Deoarece mă crezi.
Opreşte maşina!
Ce ai văzut?
E un foc aici. Tot văd flăcări.
Doar nişte copii.
- Bună, băieţelule. - Bună.
Ştii ce se întâmplă aici?
Spune că toate bovinele sunt închise şi nimeni nu poate ieşi.
Şi-a pierdut fratele.
Cum s-a întâmplat?
A spus ceva legat o vrăjitoare.
Ce-i asta? "Bruja".
Am mai văzut-o înainte. Ce semnifică?
Înseamnă "vrăjitoare".
E cineva aici?
- Bună. - Ce doreşti?
Domnul Martinez?
Nu. Eu lucrez aici.
Se află cineva aici din familia Martinez?
Doamna Martinez este aici, se odihneşte.
Ei bine, vom aştepta. E ceva important.
Emilio.
Intraţi...
Intraţi. Mulţumesc.
Vă rog, nu staţi mult. Nu se simte bine.
Doamnă Martinez,
numele meu este Sydney Wells.
Şi acesta e prietenul meu, doctorul Paul Faulkner.
Ce vrei?
Vrem să vorbim cu tine despre fiica ta.
Vroiam să ştiu...
cum a murit.
Şi ce te priveşte pe tine asta?
E greu de explicat.
Am o legătură... cu fiica ta.
Dumnezeule!
Ai ochii ei.
Îmi pare rău cum arăt...
Datorită fabricii unde am lucrat.
Fiica ta a murit acolo?
Nu. Dar aşa s-a întâmplat cu mulţi.
Dacă ar fi ascultat-o pe Ana, ar fi fost salvaţi.
Ce vrei să spui cu asta?
Nu contează.
A văzut vreodată Ana lucruri pe care să nu le poată explica?
Tu ai vedenii?
Lucruri care nu sunt reale.
Da...
E un lucru groaznic... să poţi vedea lumea spiritelor.
Să vezi imagini ale morţii
care se repetă zilnic, negăsindu-şi liniştea.
Da...
Anna era întotdeauna o fiinţă singuratică.
Oamenilor din jurul ei, le era mereu frică de ea.
Aşa că dădeau vina pe ea.
Cum să dea vina pe ea?
Uneori, atunci când era mică...
se aşeza în faţa caselor oamenilor.
Şi pur şi simplu plângea. Şi apoi,
cineva din casa aceea se întâmpla să moară.
Ştiu că ea nu aducea
moartea nimănui,
dar ea pur şi simplu
putea vedea moartea.
Acesta e un orăşel plin de superstiţii.
"Bruja"...
e scris afară.
Nimeni nu putea să facă asta, să-ţi acopere casa...
Sfinte Sisoe! Ce?
Cheamă o ambulanţă!
În fiecare noapte... în fiecare zi...
şi iar, şi iar...
Te rog... Salveaz-o.
Salveaz-o... Salveaz-o...
Ce s-a întâmplat?
Are un atac cardiac. Trebuie s-o ducem la spital.
Ajută-mă s-o punem în maşină.
- Gata? - Da.
- Unde sunt cheile? - Le-am lăsat în maşină.
Repede! Repede!
Întoarce-o!
Aşeaz-o să fie mai întâi cu capul.
Pune-o lateral. Mai întâi cu capul.
Vrei să stai în locul meu?
Haideţi.
Te rog...
Bine, bine. Închide uşa. Închide uşa!
Ia cheile. Grăbiţi-vă!
Urcă. Urcă!
Trebuie să stau aici.
Ce?
Trebuie să cercetez.
Te rog, nu te duce nicăieri!
Bine, Ana... Mă aflu aici.
Ce vrei să văd?
Mama!
Vrăjitoareo!
Paul?
Paul, tu eşti?
Ana?
Ajută-mă te rog.
Nu! Nu! Nu!
Nu! Nu!
Haide. Haide!
Ce-ar trebui să fac? Te rog.
Spune-mi!
Mama ta m-a rugat să te salvez.
Ce-ar trebui să fac? Nu ştiu ce să-ţi fac.
Ia stai aşa...
Ce vrei de la mine?
Spune-mi...
Te cred. Am văzut ceea ce ai văzut şi tu.
Ştiu prin ce-ai trecut.
N-a fost vina ta.
Cum e doamna Martinez?
Nu a scăpat.
Mulţumesc.
Hei, amice, ce se întâmplă?
O urmărire cu viteză, care a ajuns la graniţa americană...
S-a blocat în urmă cu vreo oră.
Cred că aţi putea să vă faceţi comozi.
Iisuse... Mulţumesc.
De cât timp am aţipit?
Nu demult.
Este frig.
Ce s-a întâmplat?
E un fel de
urmărire care are loc pe-aici la graniţă, ne-ar putea reţine aici peste noapte...
Da?
Vrei să ne jucăm?
Mamă!
Să ne întoarcem în maşină.
O sperii pe fetiţă, să mergem.
Stai.
Hai înapoi în maşină.
Ce?
Iisuse!
Sydney!
Scuze. Scuze.
Am văzut umbrele! La toţi!
Scuzaţi-mă! Scuzaţi-mă!
Vă rog! Deschideţi!
Deschideţi, vă rog!
Ce se petrece?
O să aibă loc un accident. N-avem mult timp la dispoziţie.
Te rog, stai de vorbă cu şoferul, bine? Te rog!
O, Dumnezeule.
Doctore... asta ai vrut să văd.
Tot ce-am visat se întâmplă în realitate, acum!
Ea m-a lăsat să văd că asta se va întâmpla.
Ea vrea să-i salvez pe aceşti oameni.
Asta vrea ea să fac.
Trebuie să mă crezi. Trebuie să mă crezi.
Toţi trebuie să coborâţi din acest autobuz.
Toţi. Nu puteţi sta aici.
Toţi, ascultaţi-mă!
Trebuie să coborâţi din autobuzul acesta!
Trebuie să coborâţi chiar acum!
O problemă teroristă?
- Da! - Bine, coborâţi.
Exact... Asta este!
În autobuz se află o bombă!
O bombă! O bombă!
Haide, coboară din maşină!
- Haideţi, haideţi! - Coborâţi din maşină!
E o bombă în autobuz!
Haideţi! Ieşiţi acum!
Stai aici, scumpo.
Mamă!
Duceţi-vă! Acolo este o bombă!
Fugiţi, afară din maşină!
Haideţi!
Afară din maşină!
Haide. Afară din maşină!
Haide!
Duceţi-vă!
Ajută-mă! Mamă!
Doamnă, sunteţi bine?
O, Dumnezeule, se află înăuntru.
Deschide uşa!
Nu! Vă rog!
Vă rog, ajutaţi-mă!
Ajutor!
- Paul! - Ajutor!
Îndepărtează-te! Am să sparg geamul! Închide ochii!
Îndepărtează-te!
Grăbeşte-te! Îndepărtează-te!
Vino aici, scumpo!
Paul, să mergem.
Grăbeşte-te! Fugi!
Haide. Fugi! Fugi. Du-te!
Sydney!
Unii spun că trebuie să crezi în ceea ce vezi. Acum ştiu şi eu.
Ana Cristina a încercat să prevină moartea. Dar nu mai era în stare să o oprească.
Ana şi cu mine împărtăşim atât binecuvântarea cât şi blestemul.
Acum ştiu că nu am nevoie de ochi pentru a vedea ceea ce contează cu adevărat.
Darul lui Ana m-a făcut să văd ceea ce mi-era frică.
Să folosesc...
Viziunea aceea m-a salvat pe mine şi a salvat vieţile altora.
Şi a oferit Anei pacea
pe care n-a găsit-o niciodată în viaţă.
Traducerea şi adaptarea: BRiLi (Titrări.ro) Sincronizare: Leytto
Revizuire: muLineZu