8:47 PM 29 Octombrie 1993
O să faci o copie şi pentru noi?
Trebuie să-mi dau seama cum se face, după ce se termină toate astea...
Ştiu.
Nu a fost bucuroasă, fiindcă a costat foarte mult.
O, August! Ce ne facem?
Nu-ţi face griji, Mary, pe mine mă vrea.
Mă caută doar pe mine, şi nu pe altcineva. Înţelegi?
August, sunt speriată.
Ştiu, Mary.
Nu-ţi e frică?
Charlie se descurcă minunat.
Eu nu mai sunt.
Da, sunt surprins având în vedere
schimbarea din ultimul minut, dar arată bine.
August, sărută-mă.
Te rog, n-o face August. Te rog!
Nu, nu aveam idee.
Au făcut o treabă foarte bună cu spânzurătoarea.
Pentru crime împotriva localităţii din Bedford,
incluzând jafuri,
sperjur,
adulter şi fraternizarea cu un nobil,
te condamn pe tine,
August Benjamin Rutherford
La moarte prin spânzurare, în această a 29-a zi...
Charlie? Charlie?
Dumnezeule!
Ajutaţi-l să se ridice!
Ridicaţi-i capul!
Proprietatea departamentului de poliţie Beatrice ~BEATRICE, NEBRASKA~
Cazul nr. BP-2013-1114_Proba Video
28.10.2013
Aprindeţi luminile.
Haideţi să ne iasă perfect.
Da.
Aşa să fie, dle Schwendiman.
S-a făcut.
August, ai venit.
Nu-ţi face griji, dragostea mea.
Vine... pe mine mă vrea.
Frumos şi tare ca să audă şi cei din spate, te rog.
- Hai, Reese. - Pe mine mă vrea.
Vine după mine.
Ea o să vomite?
Înţelegi dumneata?
Că dumneata... vei fi în siguranţa aici?
August, sunt speriată!
Dumneata nu eşti?
Sapă adânc, găseşte-ţi lacrimile.
Nu mai sunt.
Ce? Omule...
August...
dă-mi un ultim sărut.
O va face de data asta?
Acum e acum, frate. Ţuguieşte-ţi buzele pentru tocilara aia.
- Da. - Tăiaţi.
La dracu'.
- Reese. - Da.
Bravo, omule!
- Bravo, Pfeifer! - Mulţumesc.
Restul, a fost bine.
Doamne, ce enervantă e!
Mai trebuie să lucrezi la replici, Reese.
Da, trebuie să lucrezi la ele.
Mai trebuie să lucrezi puţin la ele, până mâine seară.
- Da, luaţi o pauză... - Sfaturile pentru mâine.
...şi treceţi din nou peste acele pagini, vă rog.
Reese mi-a frânt inimioara.
E bine.
Pentru cei care urmăriţi de acasă,
ăsta e motivul pentru care jucătorii de fotbal nu joacă în piese de teatru.
Trebuia să stai în cabină.
Nu.
Reese, îmi împrumuţi şi mie bluza ta?
De ce, omule? Vreau să fiu lămurit, frate. Ajută-mă.
Nu e jenant?
Te-ai blocat mai mult decât a făcut-o Charlie.
Omule, o să te facă fărâme aici. Nu intra.
Lasă camera.
Sunt mai mulţi sâni aici, decât în vestiarul fetelor.
Omule, aici nu eşti la fete.
Cine îşi aduce camera de filmat în vestiarul băieţilor?
Dumnezeule, ia-ţi fundul de aici.
E dezgustător. Nimeni nu vrea să vadă asta.
- Băiatul meu o să fie superstar. - Da.
- Colanţi pe viaţă - Iţi vin bine colanţii?
Pe bune?
De ce nu ai stat în cabină?
Am stat în cabină, omule, dar camera aia de filmat e naşpa.
De asta mi-am luat aparatul meu.
În afară de asta, trebuie să mă duc la antrenament.
Ai fi putut să te duci la atelier, sau să înveţi aptitudini utile.
Porţi pantalonaşi, omule. Zău aşa.
Reese, pantalonaşi, omule. Opreşte-te.
O să te găsesc, Reese.
Grangure, să te vedem. Haide.
Iat-o pe dra Shannon.
Mai sunteţi căsătorită, dră Shannon?
- Bine, pa. - Şi eu vă iubesc.
Sus.
Cassidy, vine.
Afară, haide.
Cassidy, ce faci?
Ţi-am spus să nu te joci cu asta, nu e o jucărie.
Nu scoate sunetele alea la mine.
Cum e să fii tehnician la teatru?
E o ditamai pacostea, glumeşti?
Dacă aş fi ştiut... Ce?
Dacă aş fi ştiut că e chiar teatru, aş fi...
Mie îmi place. Mie îmi place.
Sunt în preajma celor mai neatractive fete, întârzii la antrenament în fiecare zi...
- Da, Ryan, cum e teatrul? - Cum e teatrul?
Cum e să fii în preajma noilor tăi amici de la teatru.
Cel puţin nu sunt în preajma ta, piticule.
Încerci să le iei apărarea amicilor tăi de la teatru?
Da, păi, mama ta.
- Grangure. - Da, dle antrenor.
- Antrenamentul, ai uitat? - Da, Ryan.
Hai să trecem la treabă, grangure.
- Iată-i. - Amicii tăi sunt chiar acolo.
Nu sunt amicii mei.
Iau asta. Ţine camera, omule.
Fii atent.
Dumnezeule.
O, nu.
Uită-te la instructor.
- Lovitură perfectă. - Grangure.
Direct în nănău, omule.
- David, ce faci? - Care-i treaba.
- Munceşti până târziu. - Ştii prea bine.
- E timpul pentru concediu, nu? - Ai ghicit-o şi p-asta.
Spânzurătoarea
Iată distribuţia din 1993.
La fel de tocilari ca şi acum.
Iată-l şi pe el.
Charlie Grimmel.
Foarte sinistru faptul că încă au o poză cu el aici.
Să nu vă uitaţi costumele.
Chris închide-ţi telefonul, te rog.
În sala de clasă cât şi în cea de teatru. Asta e regula.
- S-a făcut. - Închideţi-le sau veţi fi suspendaţi.
Fără telefoane, da?
Fără telefoane.
În regulă, ascultaţi. Ochii în faţă toată lumea.
Mâine seară avem spectacolul. A fost o evoluţie lungă.
Nu a fost mereu uşor, aşa-i Pfeifer?
În mod special nu cu consiliul şcolii, dar am trecut şi de asta.
Dar cred că ne vom descurca.
Pfeifer voiai să spui câteva cuvinte. Te rog.
Bineînţeles că are ceva de spus.
Bună, prieteni.
Mai întâi aş vrea să vă uitaţi pe programe.
Sunt terminate şi sunt identice ca cele din 1993.
- Mulţumesc lui Dumnezeu. - Aşa că mulţumesc, Brittany.
Vă mulţumesc foarte mult pentru că m-aţi ajutat să fac lucrul ăsta posibil.
Am muncit foarte mult şi ne-am simţit bine împreună.
Sunt foarte mândră că fac parte din Spânzurătoarea.
D-abia aştept să fie încheiată în sfârşit.
Nici eu.
C'est fini.
- Aşa că vă mulţumesc prieteni. - Mulţumim, Pfeifer.
Regizorul asistent, Michael Ross. Cum spunem?
- Rupe un picior. - Rupe un picior, Reese.
Vă mulţumesc, prieteni. Să mergem.
În culise.
- Dl Nesimţit, salut. - Ce faci, omule?
Ia te uită.
- Ce cauţi aici? - Personajele mele preferate.
Aveţi şi pe numărul 5?
Măcar aveţi replici?
- Cred că aplaud, sau ceva de genul. - Aşa.
Dacă antrenorul ar vedea asta, te-ar da afară în secunda următoare.
- Da, pleacă cu camera aia de aici. - E un curs obligatoriu, omule.
- Sunt şi chestiile astea. - Zici că e Haloween pe aici.
Ce avem noi aici?
- Ce e chestia asta? - E vechiul costum al călăului.
- E destul de nasol. - Un puşti ne-a spus să nu ne atingem de el.
V-a spus cumva un tocilar mic să nu vă atingeţi de el?
Cred că mi-a spus şi mie.
Dar nu l-am ascultat, fiindcă sunt şmecher.
Gannon, Mark veniţi în...
- Ryan. - Da?
- Ce faci? - Nimic.
- Ştiu că nu iei toate astea în serios. - Aşa e.
Îmi pare rău. Nu. O să le iau.
- E important pentru mulţi oameni. - Corect.
- Aşa că arată puţin respect în teatru, da? - Bine.
- Ai înţeles? - Da.
Mulţumesc.
Vezi să nu.
Uitaţi-vă cum arată în pantalonii ăia kaki.
Ce caraghios e!
- Ce faci? - Sunt bine.
Nu ştiu, încerc să trec de chestia asta.
- Ce faci? - Ce?
"Sunt Charlie şi sunt mort".
Am un truc pentru voi. Priviţi.
Fiţi atenţi. Sunteţi gata?
Cât de stranie e chestia asta?
Doamne.
Omule, zâmbeşte la cameră.
Ascultă, îmi pare rău că te-am lovit cu mingea de fotbal.
Erai liber.
- Măcar pot să te ajut cu chestiile astea? - Nu.
Şi nu atinge sforile, sunt periculoase.
Bine, asistentule de scenă.
August nu e cine pretinde el că este, Mary.
Uită-te la public.
Nu vezi lucrul ăsta?
Se preface că e nobil, ca să-ţi câştige dragostea.
Ar trebui să se predea. Trebuie să fie spânzurat.
August n-o să se predea. Mă iubeşte.
Dar, dle, călăul o va lua pe Mary în locul lui.
Sentinţa lui nu e clară.
Ce ar trebui să fac?
Ce ar trebui să fac, tată?
Reese, haide.
- Acum, Reese. - Ce ar trebui să fac, tată?
- Reese. - Da.
- Bună sincronizarea, Reese. - Trebuie să ieşi când ea spune...
"Ce ar trebui să fac...". Apoi intri.
Iată părinţii tocilarilor.
Ia uitaţi-vă la tipii ăştia.
Stăpâniţi-vă entuziasmul, domnilor.
Nici măcar nu ştiu dacă doamna asta e părinte.
E aici în fiecare zi şi stă în acelaşi loc.
Staţi puţin, dv aţi fost în vechiul spectacol?
Spectacolul original.
- Cel original? - Da, am fost acolo.
Cum a fost?
Nu ştiu dacă îţi mai revii vreodată după aşa ceva.
A fost...
îngrozitor.
Elevii au fost supăraţi, profesorii la fel.
- Charlie avea o prietenă. - Avea prietenă?
Nu am cunoscut-o personal, dar... a fost devastată.
Şi eu şi copiii mei am fost aici. S-au întâmplat anumite lucruri.
S-au aprins luminile când nimeni nu era cabina luminilor,
uşile au fost deschise, închise, încuiate.
Sunt tot felul de poveşti pe aici.
Nu se poate. Se joacă de-a bătutul palmelor.
Bate palmele cu un alt tip.
Şi nu avem nici o fată bună rău.
Iar regina, nici într-un milion de ani.
Urăsc cursul ăsta.
Hollywood, ce faci frate?
Ce faci? Înveţi replicile?
Merge?
Asta credeam şi eu.
Nu are nici o noimă, omule. Chestia asta e tortură.
De ce nu faci pe bolnavul? Să pui capăt acestei chestii.
Nu pot să fac asta.
Eu o fac de două, trei ori pe săptămână. Minim.
Fă-o pur şi simplu.
Am o responsabilitate faţă de oamenii ăştia.
Sunt în rolul principal.
Faţă de care oameni? Despre ce vorbeşti?
O responsabilitate faţă de ăştia. Ei, haide.
O să...
Dă-mi asta.
Uită-te la mine.
Sfinte...
Reese, îţi place de Pfeifer?
- Nu, Ryan. - Îţi place.
- Aşa e. Îţi plece de Pfeifer. - Ryan, serios, nu îmi place de ea.
De asta joci în piesă?
- Dumnezeule, ea ştie? - Ryan.
- Nu ştie. - Nu, Ryan.
- Ryan. - Reese, se ocupă amicul tău de asta.
Vorbeşte cu Schwendiman. Mă ocup eu de asta, omule.
Hei, regino.
Pfeifer!
- Bună! - Stai puţin.
Stai puţin, aşteaptă. Stai aşa. Trebuie să vorbesc cu tine despre Reese.
Ce e cu el?
E... îndrăgostit lulea de tine.
La modul că ar vrea să sară pe tine.
Pfeifer, te rog, vorbeşte-mi despre Reese.
Care e treaba între voi doi?
Reese o să se descurce de minune. Am încredere totală în el.
- Îţi cunoaşte replicile. O să fie bine. - Bun.
Glumeşti? Toată lumea ştie că o să se blocheze,
cum a făcut-o Charlie.
Nu rostim numele ăla, Ryan. Ţi-am mai spus asta.
- Aduce ghinion. - Scuze.
Nu vă înţeleg pe voi, tocilarii de la teatru şi jargonul vostru.
Dacă urezi "noroc" aduce ghinion, iar "rupe un picior" e un lucru bun?
- Exact. - Şi c'est fini?. Ce naiba înseamnă?
Dumnezeule, Pfeifer, să ne întoarcem la subiect.
După ce spectacolul ăsta o să eşueze, cum o să te afecteze pe tine şi pe Reese?
Spectacolul n-o să fie un eşec, Ryan, da?
O să-l ducem la bun sfârşit şi va arăta grozav.
- C'est fini. - Se fi... Ce?
Eşti din Nebraska.
- Ryan. - Ce e?
Price are nevoie de tine.
Cine-i Price?
Managerul scenei.
Managerul sce...
Băiatul care se ocupă cu scena, da.
Salut, şefule! Ce mai faci, amice?
Cu ce pot să te ajut?
Numărul 28 de aici e prea greu pentru mine. Poţi s-o faci tu.
Probabil că pot, da.
Trebuie doar să... E blocat. Ăsta e?
- Trebuie doar să trag? - E în regulă dacă nu poţi s-o faci.
- Eşti sigur că ăla e? - Da.
- Nu-i nimic dacă nu poţi s-o faci. - Pot s-o fac.
Trebuie doar să tragi tare.
La dracu'!
O să-ţi lase un semn.
Zâmbeşte la cameră.
Vino încoace.
Ascultă, a fost doar o glumă.
- Suntem chit. Suntem chit. - Dacă a fost glumă, n-a fost amuzantă.
- N-a fost deloc amuzantă. - Bine.
- Ce e? - Termină, Ryan.
- Haide, Price. Haide. - Ai noroc, băiete.
Ryan, încetează.
- Suntem chit. - Nu, nu ne-am încheiat socotelile.
Hai.
- Eşti bine? - Da.
Ce?
Nu se poate!
Brooke.
Mă cheamă Kelly.
Bine... Care e treaba cu uşa asta?
E stricată. Toată lumea ştie asta.
Nu.
Ce? Reese.
Omule, Reese, amicul meu bun.
- Ce e? - Mai vrei să joci în piesa asta?
Mai vrei să joci în ea?
Glumeşti?
Bine, ascultă. Vorbeam cu Pfeifer
şi acel băiat stupid care se ocupă cu scena, l-am fugărit.
Dar am găsit o uşă. Am găsit o uşă aici care nu e încuiată.
Nu stă încuiată niciodată.
- E mereu deschisă. - Despre ce vorbiţi?
- Ce a spus? - Cine?
- Pfeifer. - Dumnezeule, Reese! Îţi place de Pfeifer?
Reese, asta e şansa ta. Venim la noapte în şcoală,
intrăm pe uşa aia şi stricăm decorul. 10 minute va dura.
- Şi nu mai trebuie să joci în piesă. - Super.
Cassidy, fii mai reţinută.
Ce părere ai, Reese?
Eşti nebun, omule.
- Reese, e un plan grozav. - Nu.
- De ce nu?
Ryan este ilegal. Lasă camera jos. De ce ai vrea să filmezi aşa ceva.
Dacă las baltă spectacolul ăsta, mă vor urî cu toţii.
În special Pfeifer.
Şi dacă nu îl laşi baltă,
îi vei dezamăgi pe toţi, şi te vor urî cu toţii, în special Pfeifer.
Omule, am terminat. Nu voi mai îndulci chestia asta.
Nu eşti bun de nimic. Eşti un actor groaznic şi trebuie să faci ceva în privinţa asta.
De ce să nu faci ceva care nu e din vina ta?
Demolează chestia asta.
Ascultă, o să vină mâine şi o să zică:
"Dumnezeule, decorul e stricat! Ce ne facem?"
Şi cine va fi acolo ca sprijin pentru Pfeifer,
când va avea cea mai mare nevoie.
Omule, tu vei fi.
- Vei ieşi în câştig. Sunt un geniu. - Nu eşti geniu.
La ce oră?
- Tu nu vii, Cassidy. - Ba vin.
- Nu, nu vei veni. Tu eşti majoretă. - Şi ce legătură are asta.
Lasă-mă să termin. Eşti o majoretă
căreia îi place să facă chestii de fete, dansuri.
Nu chestii super şi înfricoşătoare la şcoală, noaptea.
Te iau la ora 21:00.
Bine. Omule, te bagi?
Ai unelte?
Da, Reese! Da.
Da, da, da, am unelte.
Doamne, Reese, nu-mi vine să cred că o placi pe Pfeifer.
Taci. De ce i-ai spus?
Bine.
Între noi fie vorba...
- Ryan. - Mamă, ce faci?
- Scuze, scuze. - Ce...?
Mamă, ce cauţi aici? Ţi-am spus că am nevoie doar de 5 minute...
Bine, iubito. Vin imediat.
Intră şi ieşi repede, te rog.
Asta a spus şi ea.
Ne daţi ori nu ne daţi?
Piesa asta e...
N-o să mai joc fotbal. De ce e atât de important pentru tine.?
Nu înţelegi. Nu vreau să joci în piesa asta.
Ce-ţi pasă? Nu mai vreau să joc fotbal pur şi simplu.
Trebuia să rămâi în echipa de fotbal.
Termină lucrurile pe care le începi. Nu le abandona pur şi simplu.
Reese!
Trebuie să plec.
- La naiba, omule. - Ce?
- Rick Houser. - Salut, Ryan!
Ce mai faceţi?
Nu mai pot de bine. Ce înseamnă asta?
O cameră video, pentru piesa de teatru.
- Pentru piesă... - Da.
- Ai şcoală mâine, da? - Da, ne ducem puţin până la Ryan.
Nu vă faceţi griji, dle Houser, îl aducem înapoi până la ora de culcare.
- Bună! - Bună!
Pe locul din spate, iubito.
Am înţeles.
Reese, tatăl tău are un punct de vedere solid, omule.
Nu are... Nu sunt tatăl meu, Ryan.
Ştiu. Asta ar fi imposibil.
Dar nu era nevoie neapărat să pleci din echipă.
Ei bine, am plecat şi nu mă mai întorc în ea.
Bine.
Putem vorbi pentru... Iubitule o secundă.
Zici că eşti un bebeluş care umblă pe scenă.
- Ce prieten grozav eşti. - Reese, te rog.
Reese, poţi să ne explici ce vezi la Pfeifer.
Fiindcă eu nu văd, nu înţeleg.
- Sunt sigură că nici tu nu pricepi. - Aşa o să arate pe scenă.
"Pfffff-Pfeifer, p-p-p-pot să te sărut?"
Aproape că ai sărutat o fată adevărată o dată.
- Haide, da am sărutat. - Da.
- Cred că mi-aş fi amintit. - Am sărutat o grămadă de fete.
E o persoană foarte amabilă. Chiar e.
- O persoană amabilă? Cine... - Stai de vorbă cu ea pentru cinci minute.
Bine, bine, bine.
- Începem. - Omule, sunt super agitat.
- Nu-mi vine să cred... - Nimeni n-o să creadă că am făcut noi asta.
Aud un "Pentru Pfeifer" la 3?
1, 2, 3. Pentru Pfeifer!
- Nu mă alătur în strigare. - Eşti un...
Eşti sigur că e în regulă că am parcat maşina acolo?
Da, omule, e în ordine. Relaxează-te.
Vreţi să vă furişaţi, vă rog.
La dracu'. Isuse.
Ridică-te, iubito. Iubito, ridică-te!
- E o prostie, e o prostie. - Casa amicului meu, Reese.
Vorbeşte mai încet. Puţin mai încet.
Îşi dă la schimb boaşele de băieţel pt. unele de bărbat.
Momentul adevărului.
Fă onorurile.
Fă-o, omule. Haide.
Bine.
S-a deschis.
Haideţi.
Unde e întrerupătorul?
Omule, de unde se aprinde lumina?
Rahat.
Găseşte întrerupătorul.
Da.
Nu se aprinde lumina? E o pană de curent sau ceva de genu'?
Avem altceva la îndemână?
Cere şi vei primi, omule.
Da.
Mai încet.
Vreau să fac ceva mai întâi.
Suntem aici să dărâmăm decorul...
Ştiu, omule, bine. Hai, te rog.
E diferit locul ăsta, noaptea, nu?
Ryan, putem să terminăm odată?
Da.
Price.
Am găsit-o.
Băieţelule care te ocupi de scenă, ţi-am zis să nu te pui cu mine.
Dar ai făcut-o, şi acum am un as în mânecă.
Am câteva opţiuni în privinţa a ceea ce aş vrea să porţi
la piesa de mâine seară.
Uite prima opţiune.
Ştii? Mici găuri pentru ţâţişoare.
Opţiunea a doua, care e favorita mea.
Sper să-ţi placă.
- Ryan, nu te mai prosti. Ai terminat? - Da.
Bine.
Linişte, vă rog!
Uite semnul tău, Cassidy.
Da, locul ăsta e super înfiorător, noaptea.
Ce părere ai, omule?
Hai să dărâmăm chestia asta şi s-o ştergem de aici.
Recepţionat.
Charlie.
Ieşi la joacă.
Ce?!
Cassidy, ce naiba faci?
Lucrul pentru care am venit.
Asta-i fata mea!
Bun. Vreau să dărâm şi eu ceva.
Da, ce senzaţie mişto! Să mai lovesc unul.
Să-l dărâm p-ăsta?
- Ce vrei să... - Îl lovesc?
- Care-i treaba? - Băiatul meu.
Care-i treaba?
Ţi-a plăcut.
Vino şi luminează aici. Te rog, vrei să ţii lumina...
Să nu-l toceşti, omule.
Ai de gând să mă ajuţi? Demontezi şi tu ceva?
Ce mai facem acum, frate.
Eu ţin lumina.
Ştiu, dar aş vrea să demontezi ceva, în felul ăsta n-o să...
Bine, o să-l demontez.
Tipul fără şurubelniţă.
Bine.
Pentru tine, domnule.
Hai să mergem, Shakespeare.
Haide, omule, să auzim nişte replici.
- Ce? - Acum ori niciodată. Spune nişte replici.
Ce faci? Vino încoace şi ajută-mă să o demontez. A fost ideea ta.
"August."
"Sunt foarte speriată."
Fă-o.
"August, vorbeşte."
"Te rog!"
Nu-ţi face griji, Mary, pe mine mă vrea. Vine după mine...
Dumnezeule, ce faci?
- Spun replica. - Spune-o mai bine.
Pe mine mă vrea.
Mă caută doar pe mine şi pe nimeni altcineva.
Înţelegi dumneata?
Veţi fi în siguranţă...
Veniţi încoace.
- Aţi văzut pe cineva? - Nu, n-am văzut pe nimeni.
- A venit din partea aia. - O fi omul de serviciu, David?
- Cine? - Cine altcineva ar fi aici?
Ce ne facem?
Reese, vezi ceva?
Reese.
Bine, hai să ieşim prin spate.
- Acum? - Da, chiar acum.
Să mergem.
- Dumnezeule! - Rahat!
Pfeifer?
Glumeşti.
Dumnezeule.
O să fie tare.
Reese?
Ce căutaţi aici?
Dar tu ce cauţi aici?
Am văzut maşina lui Reese... Ţi-am văzut maşina în parcare.
Ţi-am spus că ar fi trebuit să parcăm în altă parte, omule.
- Pe bune? - Te rog, pot să vorbesc cu tine?
Da, hai să vorbim aici pentru câteva clipe.
- Singuri, te rog. - Ryan, hai să mergem.
- Ryan. - Bine, bine.
- Ce să-i spun? - Inventează ceva.
- Ryan. - O să las lumina aici, pentru voi.
Reese, ce se petrece?
Ce căutaţi aici?
Păi, am...
Dacă aţi fi fost prinşi de altcineva?
Nu ai mai fi putut să participi la spectacol.
Da, ştiu, ştiu, e...
E o prostie, nu ştiu unde ne-a fost mintea.
A fost... Îmi pare rău.
Ce căutaţi aici?
Am vrut să...
Am venit să repetăm puţin.
Să reluăm unele replici, fiindcă mâine e spectacolul şi nu...
Nu mă simt încrezător.
Nu vreau să te dezamăgesc.
Pfeifer.
Chiar nu vreau.
Bine.
Promiţi?
Da.
Da, sigur.
Bine?
Hai să ieşim la aer, n-ar trebui să fim aici.
Să mergem.
Dumnezeule, ce ne facem?
Cât de întuneric e!
Aplicaţie pentru vedere nocturnă. Ştiu, ştiu.
Am dat de un mic hop
cu regina dramelor care a venit şi a stricat tot, dar...
rafinatul "McReese" o să ne scape din beleaua asta ca să putem termina.
Cassidy, ce faci?
Repar decorul.
Tocmai ce l-am dărâmat, ce faci?
Dacă Pfeifer e aici, ştie.
Nu ştie. Uite, Reese e acolo şi îi spune o minciună,
Pfeifer o să plece. Chestia asta aproape că e dezmembrată.
Reese ne va chema când termină.
- Apoi putem termina treaba. - Pfeifer e aici şi ştie.
Uite, nici măcar nu am semnal la telefon.
E ciudat, dar la ce te-ai fi aşteptat dacă eşti pe el nonstop.
- Nu mai face pe prostul. - Nu o fac.
Dacă vrei să pleci, du-te afară sun-o pe Chelsea, zi-i să vină să te ia,
şi poţi pleca, dar eu rămân.
- Doamne, ce prostie. - E o prostie, Ryan. S-a terminat.
Nu e o prostie, tu eşti stupidă.
Ţi-am spus că asta o să se întâmple.
Nu am spus eu:
"Cassidy, dacă te hotărăşti să vii, să nu dai înapoi fiindcă ţi-e frică."
- Nu dau înapoi. - E evident că dai înapoi.
Uite, unde mă duc în momentul ăsta, chiar la uşă...
Ce naiba?
E amuzant, bine.
Uşa asta n-ar trebui să se închidă.
- Ryan. - Ce e?
- Deschide uşa afurisită. - S-o deschid? Bine.
Mai încerc o dată.
- Scuze. - Dă-mi aia.
Încerc şi nu se deschide.
Dă-mi aia.
Are cumva vreo şmecherie uşa asta, Pfeifer?
Nu ştiu. Nu are nici o şmecherie. De ce nu se deschide?
Nu ştiu.
- Ryan, ce ai făcut? - Nici el nu are semnal.
- Nu am semnal. - Aşa e, nu are.
Prieteni, nu ar trebui să fim în situaţia asta.
Hai să găsim o altă uşă.
- Dar cu asta ce s-a întâmplat? - N-am idee.
Cum de nu merge asta?
Nu avem nimic altceva.
Zăvoarele alea ar trebui să deschidă uşa.
Au bare.
Ieşire
- Dar ferestrele din sălile de clasă? - Sunt încuiate sălile.
Trebuie să mai fie o altă uşă.
Nu are nici o noimă, omule.
- Ryan, hai să mergem. - Cassidy, asta încercăm.
Haideţi să ieşim odată, da?
Da, vreau să ies de aici. Tu nu vrei, Ryan?
- Da, vreau să plec. - Tot mai vrei să termini treaba?
- Tot mai vrei s-o termini? - Cassidy.
- Ce treabă să termine? - Ce părere ai de ea acum?
- Nu face asta. - Ce anume să nu fac?
Nu mai îmi pasă. Am venit să stricăm decorul, Pfeifer.
Reese, Ryan, cu toţii am venit să-l stricăm.
- Pe bune? - Ce vrei să fac? Ce?
- Care e problema ta? - N-am niciuna. Vreau să ies naibii de aici.
Cassidy.
- De ce ai spune aşa ceva? - Vreau să ies.
Pfeifer, a fost ideea mea, da? Pfeifer...
Pfeifer, te rog!
Vrei să mă asculţi, Pfeifer?
Pfeifer a fost...
Ryan, nu mai vorbi. Ai făcut destule.
- Piesa asta e o ruşine. - Taci din gură!
O să-i faci de ruşine pe toţi. Asta trebuie să înceteze.
Ce?
Am dat jos ştreangul ăla.
Reese, l-am dat jos. M-ai văzut când am făcut-o.
Scările?
Vreţi să nu mai mă necăjiţi. Nu e amuzant.
Nu te necăjim.
Ce aţi făcut?
- Taci din gură! - Nu-mi spune să tac.
Încetează, Pfeifer.
Repetai?
- Eşti un mincinos. - Îmi pare rău...
Reese, ce naiba e asta?
- Reese. - Ştiu, ştiu.
Ce ne facem?
Mergem în birou, e un telefon acolo.
- Are ton? - E mort.
Nu, nu funcţionează.
Ceva care poate să ne fie de ajutor, chei.
Nu ştiu, căutaţi.
Aţi găsit?
Ceva?
Doare, omule. Îmi pare rău.
Aţi văzut asta?
Ce anume?
Ce e aici?
E deschisă?
Nu. Nu, haideţi, nu e o idee prea bună.
Reese, peste tot am dat de uşi închise.
Nu funcţionează.
Unde suntem?
Dumnezeule.
Reese, auzi zgomotul ăla?
Ce e?
Ascultaţi.
Hai să intrăm.
S-a întâmplat o tragedie, azi-noapte,
elevul din ultimul an, Charlie Grimm,
a murit în ceea ce acum este numit "un accident bizar".
Recuzita s-a defectat în timpul piesei de teatru şcolar "Spânzurătoarea".
Vin.
...fie ca spiritul lor să trăiască mai departe în teatru.
Nu trebuia să se termine aşa.
Nu e drept.
Asta-i acea doamnă din teatru. Ea a fost prietena lui.
...a murit jucând un rol pe care nu trebuia să-l interpreteze.
La început Charlie fusese distribuit în rolul călăului.
...departamentul i-a creat un costum lucrat manual.
Charlie trebuia să fie călăul.
- Ce s-a întâmplat? - Actorul din rolul principal.
A sunat şi a zis că e bolnav... a zis că e bolnav.
Charlie Grimmel era dublura.
Ce zici de actorul principal?
Bănuiesc că voi fi eu în locul lui.
- Fă-o. - Ultima.
Îi dăm drumul: 3, 2, 1.
Ce e? Reese, ce s-a întâmplat?
Reese. Ce ai văzut, cine era?
- Nu e nicio casetă înăuntru. - Ce se petrece, omule.
- Cum îi dăm drumul din nou? - Nu ştiu.
Hai, haide!
- Trebuie să mă uit. - Reese, stai puţin.
- Veniţi cu mine. - Reese, opreşte-te!
- Haideţi. - Opreşte-te, Reese.
Mai încet.
Nu mai văd nimic.
Reese, opreşte-te.
Reese!
- Încetineşte. - Încetineşte.
Ce e? Reese.
- Ce naiba?! - Reese.
- Ia camera, ia camera. - Bine. Ţine-o, Cassidy.
Reese, ce s-a întâmplat?
Ce faci?
Reese, ce e? Spune-ne!
Ce naiba face?
Reese.
Lasă-mă să văd. Pot?
Ce e?
Nu înţeleg.
Cine e acel băiat?
Cine e...
"August" Rick Houser
Reese, cel din poză e tatăl tău?
Ryan. Unde e Ryan?
Ryan?
Reese, dă-mi camera înapoi, omule.
Reese.
Prieteni.
Reese.
Camera de serviciu
Cassidy.
Prieteni.
Reese.
Nu-mi place chestia asta.
Omule, eşti aici?
Omul de serviciu?
E cineva?
David.
Ieşi afară.
E cineva?
Rahat.
O voi face.
Ce naiba?
Ce e chestia aia?
Ce?
Rahat.
Cassidy?
Cassidy, Reese!
Ce naiba?
E o garderobă?
Reese, unde eşti?
La naiba. Prieteni.
Ce naiba?
- Ryan. - Ryan.
- Prieteni! Reese. - Ryan.
- Ryan.
- Prie...
- Ryan. - Ryan.
- Reese.
Care e problema ta, omule?
Nu poţi să iei lumina aşa pur şi simplu şi să mă laşi acolo.
- Îmi pare rău. Aveam nevoie de ea. - Spune-i.
- Ryan, ce s-a întâmplat? - Ce faci, omule?
E tatăl meu, omule. Charlie trebuia să fie călăul.
Vreau doar să plec.
Tata a renunţat. Din cauza asta a murit Charlie.
Unde naiba ai fost?
- Dă-mi camera. - Las-o, Ryan.
Tatăl tău a fost cel care a renunţat?
E important, tipul care a anunţat că e bolnav a fost tatăl meu.
Din cauza asta a murit Charlie.
Ascultă-mă, tot ce vreau să fac...
Cassidy.
Vino încoace...
Cassidy, Cassidy!
Eşti bine?
- Staţi numai puţin, prieteni. - Respiră.
- M-a ridicat de pe podeaua afurisită! - Cassidy. Dă-te la o parte, Pfeifer. Dă-te.
Dă-te! Vreau să văd.
- Trebuie să mă uit cu atenţie la ea. - Nu l-am văzut, Ryan.
- Respiră, respiră. - Ryan...
Pleacă de lângă ea! E prietena mea.
- Ryan, scoate-mă de aici. - Nu te mai apropia.
- Am terminat. - Lasă-mă s-o văd, doar.
- Ryan, din cauza ta suntem aici! - Bine!
- Pleacă naibii de aici. - Bine, Cassidy!
Şi scoate-mă şi pe mine de aici.
- Nu mă asculţi. - Descurcă-te singură.
Nu-ţi pasă de mine.
Reese.
Reese, omule, vorbeşte cu mine. Trebuie să ne dăm seama.
Ce se petrece?
- Nu ştiu, omule? - Cum adică nu ştii?
Ce a fost chestia aia de a tras-o pe Cassidy?
Televizorul? Ce făcea tatăl tău acolo? Despre ce a fost vorba?
- Încetează. - Cum adică să încetez?
Cassidy e rănită şi tu nu spui nimic? Pe bune?
Nu da vina pe mine, omule.
Din cauza ta am venit aici, de la bun început.
Da, din cauza mea suntem aici,
dar poate tu eşti motivul pentru care se întâmplă toate rahaturile astea.
- Nu vorbi aşa! - De ce nu?
- Fiindcă tu m-ai adus aici. - Da, te-am adus aici ca să te ajut.
- Am vrut să te ajut. - Nu trebuia să mă ajuţi.
- Ai venit aici să te ajuţi pe tine însuţi. - Nu e adevărat.
- Din cauza ta au luat-o razna lucrurile. - Suntem blocaţi aici, omule
Mai bine ne-ai spune tot ce ştii, Reese.
Cum ar fi faptul că Charlie a murit fiindcă tatăl tău nu a venit.
- Nu am ştiut, Ryan, nu mi-a spus nimic. - Nu vă mai certaţi.
- Haide. - Băieţi, gata!
Prieteni.
Priviţi.
Ce?
Prieteni...
Uitaţi-vă la gura de aerisire.
Inducţia de aer.
- Ar putea să aibă capătul afară. - Bineînţeles, îl are undeva.
Ryan? Haide.
Ce e, Reese, unul din noi trebuie să facă ceva.
- N-o să stau cu mâinile în sân. - Ryan, te rog.
- Să mergem. - Ţine-o, te rog.
- Reese, ţine-o. - Gata am luat-o.
Iubitule, relaxează-te. Ce vrei să faci?
Ce vreau să fac? Caut o cale ca să ieşim de aici.
- Ryan! - Charlie.
- Nu rosti acel nume, Ryan! - Ryan, te rog, omule!
Opreşte-te!
- Nu-i rosti numele? - Să nu i-l rostesc?
- Charlie, Charlie, Charlie. - Te rog.
Pe bune, nu e amuzant.
- Ce-a fost asta? - M-am săturat.
- Încetează. - Ryan.
Haide, Charlie, arată-te.
Arată-mi ceva, Charlie.
Haide.
- Ryan, te rog. - Ryan.
- Încetează. - Nu mai rosti numele!
- Încetează, Ryan. - Ce se petrece?
Ryan, dă-te jos acum!
Fir-ar să fie, opreşte-te, te porţi prosteşte. O să te omoare.
- Ryan, te rog, omule. - Încetează.
Bine, acum coboară. Vrei să cobori? Te rog, încetează.
Reese, mă descurc.
Nu!
Eşti bine?
Ryan, n-ai nimic.
Mă duc să caut o trusă de prim ajutor.
- Nu. Nu, nu, nu. - Mă duc. Vin imediat.
Mă întorc imediat, amice.
Nu, n-o face.
Dumnezeule, piciorul său!
- Nu-i nimic. - E rupt, e rupt.
Reese! Dumnezeule!
- Ryan! - Ce s-a întâmplat?
Cassidy!
Bine, o ţin, o ţin.
Ryan, Ryan.
De ce ai plecat de lângă el? Ţi-am spus să stai lângă el.
Ryan, Ryan.
Ryan.
Ryan, unde eşti?
E în regulă, e în regulă.
Aici.
Ryan.
E în regulă, e în regulă, e doar decorul.
Ryan, ce?
Nu, nu, nu, nu.
- Ryan! - Unde e?
Dumnezeule!
Reese, ajut-o!
Cassidy! Dumnezeule!
Repede, se îneacă!
- Cassidy! - Trebuie să mergem, acum!
Acum! Acum, ieşi afară.
Ce ne facem, Ryan?
Fă ceva.
Nu ştiu ce vrei să fac.
Ce vrei? Nu ştiu ce să fac.
Cassidy, fă ceva! Te rog!
- Nu ştiu. - Te rog.
- Te rog, Cassidy. - Îmi pare rău.
Fă ceva!
- Îi chem înapoi. - Nu, nu, nu.
Nu pleca! Nu mă lăsa aici, Cassidy. Te rog, întoarce-te.
Rahat.
La naiba.
Cassidy?
Cassidy!
Prieteni!
Prieteni.
Dă-te la o parte.
Ryan.
Prieteni.
E cineva aici!
Repede, ajutaţi-mă!
Vă rog, veniţi aici!
Ajutor!
Îmi pare rău. Te rog, nu. Te rog.
Ryan.
Ryan, ce?
Reese, ce e?
- Ryan. - Nu, nu, nu, nu.
Dumnezeule, Reese!
Se îneacă...
Stai acolo.
Reese, grăbeşte-te.
Dumnezeule. Haide, haide.
La dracu'.
Pot să ajung acolo.
Economisirea energiei
O, nu.
Te rog, nu, nu, nu. Te rog.
Rahat.
Mai ai ceva lumină în tine?
Te rog, mergi. Te rog, mergi.
Telefonul lui Ryan.
Da.
Bine.
Reese, ce se petrece?
Nu ştiu, nu mai merge lumina de la cameră.
Crezi că are legătură cu spectacolul?
Fiindcă aţi încercat să-l opriţi?
Pfeifer, te rog. Cred că am găsit o cale de ieşire.
Vreau să stai alături de Cassidy, da?
Ce naiba?
Nu, nu.
Nu.
Doamne.
Bine.
Trebuie să ieşim de aici.
Nu se poate.
Nu se poate, nu.
Unde e? Era chiar aici.
Era chiar aici.
Ce naiba se petrece?
Unde eşti? Nu închide.
Nu închide! Haide.
Haide, te rog, te rog.
- Tata. - Aici!
Hai, deschide-te!
Lacăt? Nu, nu.
Haide.
- Haide! - Reese!
- Nu închide, tată! Nu închide. - Reese. De unde se aude?
E telefonul meu, e în vestiar. Mă sună tata.
Trebuie să-l deschidem.
Dă-te la o parte. Dă-te la o parte!
Alo? Tată, tată.
Tată, tată, îmi pare rău. Sunt la şcoală.
Pe mine mă vrea. Vine după mine.
Nu! Nu!
De ce?
De ce a trebuit să joc în piesa asta stupidă?
Îmi pare rău că te-am rugat să faci asta.
Nu, Pfeifer. Doamne.
Îmi pare rău, nu e...
Mai ai telefonul mobil la tine? Vezi dacă ai semnal la el.
Doamne!
Cassidy. Cassidy!
Baterie descărcată
Unde eşti? Răspunde, Cassidy!
Cassidy, haide.
Am băgat cealaltă baterie...
Doamne.
Cassidy!
Stai puţin, alarma de incendiu.
Pfeifer, trebuie să tragem alarma de incendiu.
Dacă ne găseşte?
E una în culise...
Rămâi aproape de mine.
Alarma de incendiu e chiar aici.
Şi dacă nu funcţionează?
Va funcţiona.
Trage de ea.
Hai, trage.
- O să ne găsească. - Trebuie să încercăm.
Reese.
Bine. Dumnezeule, a funcţionat!
- O să ieşim de aici. - Aşa e.
Suntem bine, suntem bine.
- Reese. - Suntem bine.
- O să ieşim de aici, n-o să păţim nimic. - O să reuşim.
N-o să păţim nimic, Pfeifer. O să ieşim de aici.
Pompierii trebuie să ajungă în orice clipă, da?
Să aşteptăm pe scenă?
Nu, nu. O să stăm aici, da? Ne vor găsi aici.
Reese, ce e aia?
Ai văzut-o?
Nu văd nimic.
- Am văzut o umbră. Sunt sigură de asta. - Pfeifer, unde? N-o văd.
Reese, sunt speriată.
Nu e nimic acolo, bine? Nu e nimic acolo.
- Eşti în siguranţă, da? - Bine.
Fugi! Du-te! Urcă pe scări!
Fugi, fugi, fugi! Du-te!
Du-te, du-te, haide!
Du-te, du-te.
Urcă, urcă!
Urcă, du-te.
- Nu, Reese! - Urcă în continuare.
Ia-o.
Reese.
- Pfeifer... - Nu ştiu.
Închide-o.
Haide.
Dă-mi camera.
- Haide. - Nu se deschide.
- Rahat. - Haide, haide.
Reese.
Nu vreau să intru acolo.
- Trebuie să înaintăm... - Mi-e frică.
Nu putem să stăm aici.
Pfeifer, trebuie să mergem.
Ascultă-mă, Pfeifer, trebuie să te mişti. Te rog.
Reese.
S-a oprit.
- Cred că a venit poliţia. - Bun.
Hai să stăm aici.
- Nu, nu, nu. - O să ne găsească cineva.
Nu, nu putem sta aici.
A venit poliţia, trebuie să coborâm.
N-o să păţim nimic, trebuie doar să coborâm.
Nu vreau să fac asta.
Sunt aici.
Au oprit alarma, poliţia e jos.
- Haide. - Urăsc asta.
Sunt aici.
Sunt în spate.
Ia-mă de mână, o să trec în faţa ta. Trec în faţă, bine?
Stai alături de mine. E în regulă.
Nu-i nimic.
Bine.
Pfeifer, trebuie să ne aplecăm, pe sub gurile de aerisire, da?
Rămâi cu mine.
Ce?
Nu.
O să fie bine.
Ai grijă la cap.
Spânzurătoarea, 1993
Ai auzit?
Ce să aud?
Ce se aude?
Bine, nu e...
- Dumneze... - Dumnezeule! Dumnezeule!
Doamne!
Nu te uita.
E în ordine.
Îmi pare foarte rău.
Îmi pare foarte rău, prieteni.
E numai vina mea.
Nu-i nimic.
Nu.
Uită-te la mine.
O să te scot de aici, bine?
N-o să las să ţi se întâmple ceva. Bine?
Să mergem.
- O ţin eu. - Ai luat-o?
Dă-mi-o. În regulă.
Unde e toată lumea? Unde e poliţia?
La naiba, e încuiată.
De ce e încuiată?
Unde e toată lumea?
E deschisă.
Reese.
Unde? Unde e toată lumea? Nu e nimeni aici.
Nu văd pe nimeni.
Ar trebui ca poliţia să fie aici.
Bine.
Trebuie să traversăm scena.
Da, bine. Hai să mergem repede. Să mergem.
Hai s-o traversăm rapid.
Bine, da, da, da.
Am reuşit.
Suntem teferi, Pfeifer...
Pfeifer?
Ajutor, Reese...
Pfeifer.
Doamne.
Rahat.
Pfeifer?
Pfeifer!
Ajutor.
Pfeifer!
- Ce s-a întâmplat? - Nu pot...
- Trebuie să-mi spui ce s-a întâmplat. - Nu... pot... respira.
Ce ne facem?
Nu-ţi face griji.
Pe mine mă vrea.
Mă caută doar pe mine şi nu pe altcineva.
Înţelegi dumneata?
Dumneata vei fi în siguranţă aici.
Nu ţi-e frică?
Nu mai îmi e.
Dă-mi un ultim sărut.
Nu-i nimic.
O să te lase să pleci.
Bine.
O să te lase să pleci.
E în regulă.
Pfeifer, trebuie să pleci, bine...
August, nu mă părăsi.
- Nu mai trebuie să... - August, nu pleca.
Nu mai trebuie să faci asta, poţi să pleci.
Pentru că sunt speriată.
- Nu mai îmi spune aşa! Du-te! - August!
- Pfeifer, încetează. - Nu mă părăsi.
Nu mai îmi spune aşa. Ascultă-mă, trebuie să pleci.
August, te rog.
Pfeifer, la naiba, trebuie să pleci!
- De ce nu pleci? - August, nu.
Fir-ar să fie, Pfeifer! Nu!
- Pfeifer, încetează odată! - Te rog, nu mă părăsi!
Te rog, nu pleca.
Opreşte-te.
Pfeifer, ce naiba faci? Du-te!
- August. - Încetează.
- Nu! - N-o face...
Poliţia.
Dacă e cineva aici, să se identifice.
Bucătăria e liberă. Nici o urmă de Pfeifer.
Pfeifer, sunt Ross. Suntem de la poliţie.
Ce naiba?
21-81
Suspecţii sunt în camera din spate la dreapta.
Lane, ai recepţionat?
Doamne.
Charlie Grimmel?
N-ar trebui să rosteşti numele ăla.
Lane, Lane.
Am nevoie de tine aici.
Ajută-mă!
Lane! Nu.
Subtitrarea: Undergrow-Subtitrari-noi Team www.subtitrari-noi.ro