- Hei, tu trebuie să fii Casey. - Da, bună.
- Sunt Simon. - Bună Simon!
Soţia mea, Robyn. Ne pare rău pentru întârziere.
Nicio problemă.
A fost puţin cam greu să ajungem aici, dar am reuşit.
- A meritat. - Da.
Uitaţi-vă la bazinul de la intrare.
Cred că e fantastic.
Dar fără peşte?
Fără peşte. Trebuie să vă aduceţi.
Este o casă modernă.
Intrarea e spaţiu deschis,
multă lumină...
Mie personal, îmi place.
Şi şemineul ăsta, un şemineu supradimensionat.
Ce vă aduce în California?
Ei bine, am un job nou.
- Felicitări! - Da, sunt foarte entuziasmat.
Sunteţi din Chicago?
Soţia mea este.
Eu am crescut puţin mai la sud.
Vom avea un nou început.
Aici e biroul tău.
Nu-i exact ceea ce căutam, dar e interesant.
Privelişte frumoasă, nu-i aşa?
- Îţi place? - Ce părere ai?
- Da! - Da?
Prostuţule.
Vrei să vezi dormitorul?
Da! Trebuie să-l văd.
DARUL
- Cumpărăm ceva repede. - Vom întârzia.
Şi curând vor închide.
La ce oră închid?
Bine.
- Aţi avut o zi bună? - Da.
Ce bine.
Asta-i tot?
Plus încă ce mai aduce soţia.
- În curând, sper. - Nicio problemă.
Vă dau data de livrare.
Da, vă rog. Până la sfârşitul zilei,
prea optimist?
- E prea târziu, nu? - Da, camionul a trecut deja.
Mâine între 7:00 şi 9:00?
Pentru mine e bine.
Scuzaţi-mă.
- Bună. - Bună.
Îmi cer scuze că te deranjez,
cred că te cunosc.
Da? Îmi pare rău, nu te recunosc.
Te numeşti Simon? Simon Callem?
Da, Simon. Hei.
- Unde ne-am cunoscut? - Mi-am amintit.
Am fost la aceiaşi şcoală.
- Chiar? - Da!
- La care? Fairmount Park? - Fairmount Park.
- Serios? - Da.
În acelaşi an? Când ai absolvit?
Scumpo...
Scuză-mă o secundă.
- Închid în 15 minute. - Sigur, ne grăbim.
Ea e soţia mea, Robyn,
El e... îmi pare rău, nu ţi-am reţinut numele.
Gordon Mosely.
Bună, Gordon.
- Robyn. - Gordon?
- Da. - Ei bine, prietene...
Nu te-am recunoscut.
Gordon Mosely...
Dumnezeule! Scumpo,
Eu şi Gordon am fost colegi...
Nu ştiu... acum 80 de ani?
- Nu pot să cred. - Aproape.
- Scuzaţi-mă... - Arăţi atât de diferit.
- Da, scuze. - Îmi trebuie adresa pentru...
Da, strada Castlewood 32.
- E uimitor. - Într-un cuvânt.
Tocmai ne-am mutat din Chicago.
Un oraş grozav. Aşadar, s-a mutat acasă?
- Da. - Aproape acasă.
Aproape, dar chiar.
- O să-ţi placă. - Da.
- Sunt sigur. - Ei bine, da.
Trebuie să mergem, dar...
Ar trebui...
- De ce nu-i iei numărul? - Sigur.
Îl vom suna şi ne vom întâlni.
Avem multe de discutat, nu?
Da, perfect.
- Aici... - Da.
Gordo, regret, dar n-avem timp de discuţii.
Ăsta-i.
Grozav.
Dar...
Eşti bine?
Da, desigur, nu mă pot plânge.
- Mă bucur să aud asta. - Da.
Mi-a făcut plăcere să te văd.
Mă bucur că ne-am salutat.
- Ne vedem. - Bine.
- O să te sun. - Încântat, Robyn.
Şi eu.
A fost inconfortabil atunci când am început să vorbim.
N-am avut nicio idee cine era.
- Serios? - Da.
- Pare un tip de treabă. - Da.
Jucării
N-o să întârziem, nu-ţi mai face griji.
- Nu sunt îngrijorat. - Hei, bună!
- Bună. - Bună.
Lucy şi Ron.
Bună, eu aş fi Ron.
Robyn.
Bine aţi venit în cartier!
- Mulţumesc. - V-aţi instalat bine?
Da.
Dacă vreţi să veniţi la un ceai
sau la un pahar de vin...
Sunt aici tot timpul aşa că...
- Sună bine. - În regulă.
- Aveţi grijă. - Încântată. La revedere.
Scumpule, stai o clipă.
Vin imediat.
- Bună. - Bună.
Casa arată bine.
Da.
- E aia de acolo? - Da.
Ia şi vezi. Iată.
Ăsta-i bileţelul.
"Bine ai venit acasă, faţă zâmbitoare, Gordo."
Cum de-a aflat adresa noastră?
Habar n-am.
Presupun că ar trebui să-i mulţumim.
E frumos.
Mulţumesc.
Da? Eşti.
Vrei s-o saluţi pe Robyn?
Vreau s-o saluţi?
Poftim.
Mulţumesc.
Hei, e în regulă.
Bună. Bună.
Te pricepi.
Vreţi să faceţi?
Da.
Încercam.
De fapt, am fost însărcinată anul trecut în Chicago.
Nu a fost un final fericit.
Am fost oarecum deprimată.
O să te plictisesc altă dată cu detaliile.
Da, am revizuit planul ca să includ scările.
Asistenta mea e în Chicago şi vă poate da o copie.
Bine. Grozav.
- Bună. - Sunt Gordo.
Da, da, da.
Gordo, bună.
- Da. - Da.
Bună.
- Gordo, ce mai faci? - Tu ce mai faci?
- Bună. - Mă bucur să te văd.
Salut.
- Bună, ce mai faci? - Bine, tu?
- Bine. - Da?
Simon e acasă?
Nu, e la lucru.
Da, se instalează în noul birou.
Apropo, mulţumesc pentru cadoul minunat.
A fost... foarte dulce.
Dar cu siguranţă ai vorbit cu Simon despre asta.
Păi... poate mi-a lăsat un mesaj.
Poate ne-am scris numărul greşit.
Uite, am făcut o listă.
Furnizorii locali de servicii cum ar fi instalatori,
grădinari, cameriste...
- Tot ce ai nevoie. - Eşti foarte atent.
- Mulţumesc. - Şi ăsta e numărul meu.
Da... Gordo.
Şi...
- Poftim. - Spray pentru geamuri?
- Spray pentru geamuri. - Sigur.
- Aveţi o mulţime. - Da.
- Poftim. - Mulţumesc.
Cu plăcere.
Foarte drăguţ din partea ta, mulţumesc Gordo.
Îmi place foarte mult casa asta.
Da?
Da, îmi place stilul ăsta arhitectural.
Atunci ar trebui să intri şi să dai un tur al casei.
Sunt sigură că Simon va reveni curând.
- Intră. - Bine.
- Da, intră. - Eşti sigură?
- Da. - Bine.
E încântat că nu mai locuiesc într-un apartament.
Asta este spălătoria.
Aici e o debara...
Ăsta va fi biroul lui Simon.
Dormitor sau biroul meu...
Şi aici e...
Da.
Tocmai aranjam lucrurile alea.
Da, ştiu.
A fost un cadou, dar...
Simon are o fobie pentru maimuţe, din copilărie.
Îl îngrozesc.
Trebuie să scap de ea. O vrei?
Ai copii?
Nu!
Nu.
Doar câinele, momentan.
Domnul Bojangles, după piesa aia.
Voi pune lucrurile alea la loc şi plantele alea, nu ştiu...
Poate un bazin cu peşti,
dacă tot e acolo...
Da! Cred că asta e tot.
- Va arăta foarte bine. - Ei bine...
Deja e grozav.
Mulţumesc.
Trebuie să merg să verific.
De fapt, avem multă mâncare.
Nu sunt o bucătăreasă grozavă,
dar ar trebui să-l întreb pe Simon, poate luăm masa împreună.
Nu vreau.
Da!
Bună, eu sunt.
Gătesc, chiar dacă nu-ţi vine să crezi, şi avem un oaspete.
Sună-mă.
Bun, e bine.
Mă gândesc adesea la cei de la şcoală.
- Despre colegi. - Da?
Cu ce se ocupă, cum o duc...
Dar am ştiut mereu că Simon...
Ar fi unul dintre acei care au reuşit în viaţă.
Ai făcut-o.
Evident, ai făcut-o.
Şi mă bucur pentru tine.
- Mulţumesc. - Sunt foarte fericit pentru tine.
Mai vrei?
Nu te deranja.
Nicio problemă.
Nu te-ai întâlnit cu nimeni din liceu?
Dar Greg? Greg Pierson?
Nu, serios, n-am vorbit cu nimeni
de la absolvire.
Mai vrei paste?
- Nu, mulţumesc. - Sigur?
Am fost foarte buni prieteni.
Nu cred c-ar mai trebui să-i dai vin.
- Chiar? - Da.
Bine.
Simon, Robyn mi-a spus că lucrezi la sisteme de securitate?
Da, pentru companiile mari.
Cum ar fi...
- Protecţia informaţiilor... - Da.
Lucruri complicate.
- Complicate? - Dar eu doar le vând,
nu ştiu să le folosesc.
Dezvoltăm tot mai multe pentru folosinţă personală.
Nu doar pentru companii.
Vrem să ne extindem.
Şi ce crezi despre toată această chestie guvernamentală.
Încălcarea confidenţialităţii personale?
- E o nebunie. - Cine ştie?
Adică, se duce naibii totul, nu crezi?
Ochi pentru ochi, spun ei.
Da.
Să lăsăm asta pe altă dată.
Dar... vorbind de guvern...
Ştiai că Simon a fost preşedinte de clasă?
Da.
Ştiam.
Domnule preşedinte.
A avut o campanie tare organizată, "Simon spune".
Ca o joacă pentru copii.
Campania lui s-a bazat pe joacă.
Aşa că "Simon spune" şi se va întâmpla.
Spre exemplu, "Simon spune"...
Mai mult timp pentru sport.
"Simon spune", mai multe opţiuni în cantină.
Şi s-au împlinit toate.
Te-ai prins..
Aveai postere?
Postere, broşuri...
- Insigne? - Insigne. Parade...
"Simon spune"... un job nou. Corect?
"Simon spune"... o soţie frumoasă.
Şi o casă nouă.
Nu va avea probleme să-şi întemeieze o familie,
deoarece "Simon spune."
Dumnezeule, cred că am băut prea mult vin.
- Vorbesc prea mult. - Nu.
- Nu, am vorbit prea mult.
Ce-ai făcut după absolvire?
Te-ai descurcat bine?
Armata.
- Da. - Serios?
Da, serios. Direct de la liceu în armată,
două cicluri, apoi am plecat de acolo.
De atunci am făcut multe lucruri.
Mi s-au întâmplat multe de când ne-am despărţit.
Unele bune, altele rele, dar asta e viaţa.
Majoritatea bune.
Dar cred că prea mult bine
ar putea veni de la rău.
- Da, aşa e. - Dacă tu crezi în asta.
Fără a implica religia, pe Dumnezeu, dar...
Cred că lucruri rele pot fi un dar.
- Categoric. - Aşa văd eu lucrurile.
Da, e bine.
Da.
Sunt foarte fericit pentru tine.
Mulţumesc frumos.
Sunt foarte, foarte fericit pentru tine.
Aşa că, vreau să fac un toast.
"Simon spune", un toast.
- "Gordo spune" un toast. - "Gordo spune" un toast.
Pentru prietenii vechi.
- Şi cei noi. - Şi prietenii noi.
Mulţumesc.
Eşti în regulă?
Da, scuze, mă gândeam.
E uimitor cât de mult se schimbă unii după liceu
iar alţii rămân la fel.
Ştii ce vreau să spun? Îmi pare rău pentru el.
Ţi s-a părut în regulă?
- Da. - Tipul este ciudat.
E puţin diferit...
Dar nu poate fi aşa.
Cred că tipul e delirant.
El crede că suntem prieteni.
Toată treaba mă face să mă simt inconfortabil, dar...
Bine.
A fost doar o cină, s-a terminat.
Nu spune nimeni că trebuie să se mai repete.
- Mă simt rău. - Da.
Îmi dai buretele, te rog?
N-ai uitat ceva?
"Simon spune."
Nu.
O să-ţi prezint nişte membri ai echipei pe care i-ai putea recunoaşte.
Noii şefi.
Au vrut să vină să vă ureze personal bun venit,
dar sunt în Tokyo pentru extinderea imperiului.
- Danny! - Ce mai faci?
Simon, el e Danny McDonald.
- Departamentul juridic. - Bună Simon, soţia mea.
- Robyn, bună. - Bună.
- Robyn, bună. - Şi soţia lui, Gina.
Janine, de fapt, dar puteţi să-i spuneţi oricum.
Bine.
Băieţi, vreau să v-o prezint pe soţia mea.
Mă bucur să te văd, Danny.
Ea e soţia mea, Duffy.
- Am auzit multe despre tine. - Duffy, soţia mea Robyn.
- Eşti aşa drăguţă! - Şi Wendy Dale.
Conduce departamentul fuziuni şi achiziţii.
Să dăm astea aici.
Să începem petrecerea cu un toast.
Bun venit, sânge proaspăt!
- Nu pot. - E şofer desemnat, aşa că...
Regret, iau eu două.
- Sau tu. - Îl iau eu.
Cu ce te ocupi Robyn?
E un mare designer, spune-le.
S-o laud puţin.
E foarte, foarte bună.
Nu, lucrez pe cont propriu pentru o firmă de consiliere.
E foarte modestă.
A a condus o companie mare în Chicago.
Şi-o mai face de acasă pe moment.
A proiectat interiorul casei noastre,
în care doar ce ne-am mutat.
- Bună treabă. - Da, grozav.
Suntem foarte ocupaţi să ne întemeiem o familie.
- Asta ia ceva timp. - Felicitări.
Ce părere ai?
- Foarte frumos! - Nu-i aşa?
- Da. - Ar trebui să vezi mai sus.
Să vezi biroul lui Kevin, frumos.
Dar ăsta e... destul de bun.
Da, iată-i.
Nu pot să cred că ăştia sunt şefii tăi.
Tu eşti şeful meu, scumpo.
Să fie clar.
Tipii ăştia conduc o companie de un miliard.
Lucrez pentru ei.
Ştiai că au fost milionari încă din adolescenţă?
Ce nebunie.
Odată ca niciodată boşorogii conduceau companiile
iar tinerii lucrau la sortat scrisori.
Acum e pe dos.
Dar voi ajunge sus înainte să fiu prea bătrân.
Atâta timp cât Kevin îşi îndeplineşte obiectivul
de creştere până la finele anului.
Apoi voi obţine ceva
expertiză tehnică de la tine şi totul va fi pus la punct.
Dacă mai laşi puţin să-ţi crească barba poţi veni în adidaşi la lucru.
- Poate-ţi faci şi un tatuaj. - Da.
Nişte idei bune.
Cred că arăt bine în ferestrele alea.
Hei...
Chiar nu vrei ca eu să mă întorc la lucru?
- Eşti încă îngrijorat. - Nu am spus asta.
- Nu? - Nu.
Ne-am mutat la periferie...
Da, pentru un nou început.
Scumpo, vreau să faci tot ce vrei tu să faci.
Atâta timp cât eşti sănătoasă,
poţi să-ţi deschizi un birou în fiecare oraş mare din lume.
Vreau să începi să-ţi reclădeşti afacerea.
Ştii de ce-mi pasă.
Nu vreau să fii stresată, scumpo, deoarece...
Atunci nu se poate întâmpla celălalt lucru.
Da?
În special dacă vrei să întemeiem o familie.
Bine.
- Am spus ceva greşit? - Nu.
Sunt prostuţă.
- Să ne întoarcem la petrecere. - Bine.
- Sunt grozavi. - Da.
Şi poate că spun bancuri porcoase.
Ce avem aici?
Da.
Mulţumesc pentru cina minunată.
- În semn de recunoştinţă. - Nu!
Sper că nu vă supăraţi.
Un zâmbăreţ.
Hrană pentru peşte!
Nu!
Va trebui să-i mulţumesc, acum.
Pentru ce?
Că a intrat pe proprietatea noastră fără permisiune?
Nu. Nu te deranjează?
Nu cred că a făcut-o cu intenţia să ne facă necazuri.
Eu nu-l văd aşa.
El credea doar... că ne aduce nişte peşti.
Ştii, la şcoală îl numeau Ciudatul.
Gordo Ciudatul.
Nu-i frumos.
Toată lumea avea o poreclă.
A mea era pur şi simplu Simon.
Da... copiii.
Copiii sunt cruzi.
Copiii sunt cinstiţi.
De ce ai primi porecla "ciudat"?
Cred că e înţeles greşit.
Poate.
Nu ne interesează să aflăm ce este.
Sigur.
E un hoţ în sens invers.
Pătrunde ca să ne lase ceva?
Nu-i foarte inteligent.
Aşa e.
Sper că următorul dar să fie un cuţit pentru Sushi.
Pentru peştii ăia.
Ai un nou prieten.
Oricine are un prieten.
Bună, eram prin zonă şi mă întrebam dacă...
Bună.
Dacă...
Simon e acasă?
Nu e la serviciu.
Da.
De fapt, am vrut să te sun să-ţi mulţumesc pentru peşti.
Peştii sunt frumoşi.
Foarte frumoşi, mulţumesc.
Cel care dă, primeşte. Nu-i aşa, domnule Bajangles?
Mulţi cred că Sammy Davis şi Nina Simone
au scris domnul Bojangles, dar, de fapt, l-a compus
Jerry Jeff Walker de care aproape nimeni nu ştie.
- Chiar? - Da.
Nu ştiam asta.
Tata l-a botezat.
- Foarte bine. - Da.
Voiam să fac un ceai.
Bei ceai?
- Da. - Intră,
îi poţi lăsa un bileţel lui Simon.
Bine.
Mai ţin legătura cu unele colege de liceu,
cu cele din apropiere,
majoritatea au copii.
Acum ar trebui să funcţioneze.
Bine, să vedem.
Simon o să te iubească pentru asta.
Ce urmăreşti de obicei la ora asta?
Nimic.
Ar trebui să lucrez.
Chiar trebuie să mă întorc la lucru.
Sigur, îmi pare rău.
Mulţumesc, Gordo, mult de tot.
A fost plăcerea mea, iar tu faci să pară
mult mai complicat decât a fost.
Hei, nu face asta. Am s-o fac eu.
- Nu, în regulă, serios. - Am făcut deja prea mult.
Unde las astea?
În sertarul de sub cuptorul cu microunde.
Şi gunoiul... afară.
Gordo Ciudatul
În mod normal, relaţiile se dezvoltă natural.
Dacă nu servesc ambelor părţi dispar în mod natural.
Da, ar fi grozav.
Vorbeşti de ceva dezechilibrat,
o prietenie cu o singură faţă?
Vreau să spun că vei fi forţat să o închei.
- Da. - Nu, nu...
Ca să fiu cinstit,
tipul pare util la casa omului.
Cred că ar trebui să-l laşi să-ţi renoveze casa,
să-ţi amenajeze grădina, şi apoi, să te scapi de el.
Eu cred că e drăguţ
şi a fost foarte generos.
Ce-a făcut după ce a văzut ce-ai scris?
Da, devine confuz.
După ce se trebuia să fie ofensat pentru ce-am scris pe plăcuţă,
câteva ore mai târziu ne-a invitat la o petrecere
- acasă la el. - Doar pe voi?
Nu, cu un alt cuplu.
Sigur nu i-aţi acceptat invitaţia.
După acea insultă,
sunt surprinsă că v-a invitat.
Doar dacă nu vrea să vă toace cu toporul.
Da.
Poate că n-a văzut ce-aţi scris.
Sunt sigură că a văzut.
Poate că nu-i pasă.
Sau poate-i pasă mai mult de...
Şi nu-i pasă.
Ca să fiu cinstit, ea e prea amabilă, nu?
- Da. - Corect,
Eşti puţin prea deschisă.
Personal îmi place, dar ştii...
Puteţi să-l refuzaţi politicos şi să nu-i oferiţi alternativă.
Dar va oferi el alternativă.
Va continua să vină mereu.
- Aşa că... - Până la urmă
va trebui să-i spui.
- Asta e ceea ce cred eu. - Am în vedere asta.
Cred că ar trebui să fiţi prudenţi.
- Da. - N-aş accepta.
Nu, nici eu.
Ei bine, mi-ar plăcea să ştiu ce s-ar întâmpla dacă mergeţi.
Încetează!
Aşa cum am spus, mă îndoiesc că vom merge.
Să încercam să ne simţim bine, bine?
Da.
La naiba!
E adresa corectă?
Da, aşa cred.
E ridicol.
- Cred că suntem primii. - Da.
Bună.
- Bună. - Bună.
Ţi-am adus ceva.
- Da. - Mulţumesc.
- Mă bucur să te văd. - Intraţi.
- Robyn, arăţi minunat. - Mulţumesc.
Ai ceva spaţiu...
Da.
Da... e ceva.
- Foarte impresionant. - Bravo, Gordo.
Dumnezeule... are şemineu.
Ce loc incredibil.
Ei bine, luaţi loc şi de ce să nu bem ceva.
Ce-i asta?
E un dar.
Pentru voi.
Ce este?
Un film foarte bun.
- "Apocalipsul acum", nu? - Da.
Am auzit că-i grozav pe sistem audio.
În partea când apar Valkirii,
zgomotul elicopterelor care trec de la stânga la dreapta.
Ca...
Ştii, prin toată camera.
Da.
Va fi spectaculos.
Mulţumesc frumos.
Simon, vin roşu?
- Da, te rog. - Bine.
Robyn, nu bei?
- Nu. - Apă e în regulă?
- Vrei suc? - Apă e bine?
- Gatorade? - Nu e bine apă.
Bine.
Celălalt cuplu, îi ştim?
- Sunt prieteni de-ai tăi? - Da.
Tocmai au contramandat.
Aveau o bonă, cred...
Le-a promis şi nu s-a ţinut de cuvânt.
Atunci vom fi doar noi trei. Sau vine şi soţia ta?
Eşti căsătorit?
Nu te-am întrebat dacă eşti căsătorit.
E o poveste lungă.
Am uitat biscuiţii.
Da, e o poveste lungă.
Versiunea scurtă e că nu sunt.
Biscuiţii.
Nu e căsătorit.
- Alo. - Bine.
Ce vrei?
Sunt... cu cineva.
Salamul arată bine, nu?
Hei, fii drăguţ, se străduieşte.
Scuze, e o urgenţă de serviciu.
Trebuie să plec pentru câteva minute.
Dar nu va dura mult.
Va dura mai puţin de 5 minute, mai mult de atât.
Relaxaţi-vă, beţi-vă băutura.
Revin cât de repede pot, scuze.
Gordo?
Tocmai ne-a lăsat aici?
- Da. - Da, cred că a făcut-o.
- Asta e maşina ta? - Ne-a lăsat singuri în casă?
În casa lui... fără măcar să ne cunoască.
- Da, ei bine... - Ce?
Poate că-i o urgenţă.
A spus că-i o urgenţă de serviciu.
Cu ce se ocupă?
Ăsta-i...
E ciudat, noi n-am face asta niciodată.
Nu, dar cel puţin eu aş sta acasă
să am grijă de oaspeţi dacă tu ar trebui să pleci undeva.
- Nu-i căsătorit... - Scumpo, nu-l apăra.
Şi n-are pe nimeni.
Îţi spun eu de ce n-are soţiei.
I-ar plăcea să fie căsătorit cu tine.
I-ar plăcea ca tu să-i fii soţie.
- Dumnezeule, Simon! - Da, haide.
Scumpo, tipul ăsta te place grozav.
Spune-mi că nu ţi-ai dat seama.
- Haide! - Nu cred că
ăsta-i motivul.
Haide, scumpo!
De ce se opreşte în trecere doar când eşti singură acasă?
Uită-te la asta, Dumnezeule!
Cred că exagerezi puţin.
Cred că e obsedat de tine, iubito.
Cred că vrea să-ţi sucească minţile,
să fie eu.
- Să se mute la noi... - Încetează!
Vrea să se joace cu tine de-a mama şi de-a tata.
Bolnav nenorocit.
Simon nu fi vulgar.
Sunt Gordo Ciudatul
şi vreau să fac dragoste nebună ciudată cu tine.
Cu ciudata mea puţulică.
Te implor...
- Sunt Gordo Ciudatul şi vreau... - Stai departe de mine.
- Te vreau... - Nu e amuzant.
- Doar pentru mine. - Nu.
- Pot să te am? - Nu!
- De ce nu? - Nu, te rog, nu.
- De ce nu? - Pentru că eşti dezgustător.
El e dezgustător.
Dezgustător şi ciudat.
Trebuie să verificăm locul ăsta.
Haide, vino!
Bine.
Simon?
Simon, se întoarce în orice clipă.
Ce faci?
Nu-i căsătorit, nu?
Poate sunt lucrurile lui.
Uite, cred că ar trebui să ne întoarcem.
- Înainte să se întoarcă el. - Ce avem noi aici?
Simon?
- Ai auzit asta? - Ce este?
Maimuţe.
E tată?
Rahat! Rahat! Rahat!
Stai, stai! Simon!
- Bea-ţi apa. - Ce?
- Bună. - Bună!
E totul în regulă?
- Da, da. - Da?
A fost... da, îmi pare rău.
Da, ce-a fost asta?
- Ce-a fost? - Ce s-a întâmplat?
Nu vă faceţi griji.
Ce faci?
Motivul pentru care ai plecat
la urgenţa aia...
Nu cred că te-am întrebat.
Cu ce te ocupi de fapt?
Ce lucrezi ca să-ţi permiţi toate astea?
Simon?
Nu eşti curioasă?
Mi-e teamă că m-ai prins cu minciuna.
Cu minciuna?
Ei bine...
N-am fost la o urgenţă de serviciu.
A fost să discut cu fosta mea soţie.
Care m-a părăsit recent.
De fapt, cu câteva zile înainte să te văd la magazin.
Avem doi copii frumoşi şi i-a luat pe amândoi.
Şi n-am spus de asta pentru că mă înfurie.
Şi nu ştiu ce se va întâmpla.
Evident vreau să fac relaţia să meargă,
dar nu ştiu ce şanse am.
Practic asta-i casa ei, casa familiei ei,
aşa că sunt banii lor.
Şi atunci când se va încheia totul
şi când va spune "debarcarea".
- Va trebui să... - Debarci.
Debarci.
De asta am vorbit acolo cu ea la telefon
pentru că n-am vrut ca voi să auziţi discuţia
care s-a încins.
Spunându-vă toate astea... mă simt jenat.
Scuze.
Bine, nu te jena.
E în regulă.
Ei bine, v-am minţit.
Hei, ce-ar fi să mâncăm ceva.
- Ei bine, eu... - Da, sigur!
De fapt, de ce...
Cred că ar trebui să vorbim.
Scumpo, ne laşi câteva minute, te rog?
Ţine.
Aşteaptă-mă în maşină, te rog?
Va dura 5 minute. Vin imediat.
Apoi mergem acasă, bine?
Bine.
Îmi pare aşa de rău.
E vorba...
E totul în regulă, pentru că...
Da.
Asta-i foarte...
Nu-i uşor de spus.
Eu spun s-o spui...
Nu, nu mă întrerupe, pentru că vreau s-o spun
dintr-o dată, iar tu poţi vorbi după aia, bine?
Cred că preferăm să nu ne mai vizitezi.
Cred că ar trebui să-ţi iei puţin timp
cu cele ce ne-ai spus.
Sunt lucruri dificile, ştii?
Scumpo!
Te rog, ne laşi câteva minute?
- Bine. - Mulţumesc.
Două minute.
Bine, am făcut-o.
Uneori trebuie s-o faci rapid.
Haide.
Te joci?
- Haide... - Simon.
Deschide naibii poarta!
Bine, Simon.
Simon, aşteaptă, poate că...
Simon?
- Eşti bine? - Da, da.
Scuzaţi-mă o clipă.
Scumpo, eşti în regulă?
Sunt în mijlocul unei prezentări.
Vorbeşti serios?
Nu-i atinge şi nu te atinge de apă.
Jangles a dispărut.
L-am căutat peste tot.
Nenorocitul!
Ticălosul!
Robyn! Revin imediat!
- Bună. - Bună.
Trebuie să vorbesc cu Gordo.
Cred că ai greşit casa.
Nu, nu!
Nu, asta e casa. Trebuie să vorbesc cu el, te rog.
- Cu cine anume? - Cu Gordo!
Soţul tău, Gordon. Trimite-l aici.
Numele soţului meu e Mike.
Mike?
Da, am înţeles. Bine.
Da, pe zgarda câinelui scrie "Mr Bojangles"?
Ca melodia?
Da, răspunde la Jangles.
Aşadar, îl cunoşteau.
Soţul dânsei, domnul Ryan,
conduce o flotă de turisme şi limuzine
ca director într-o companie de transport
şi i-a închiriat o maşină domnului Moseley.
Acum domnul Ryan spune că domnul Mosely,
a avut acces la garajul lui
de unde putea ridica şi returna un Cadillac.
Şi aşa poate a obţinut acces în casă
de vreme ce a ştiut că Ryan era în vacanţă la Cancun.
Presupun că nu mai lucrează ca şofer.
Putem să-i aducem acuzaţii mult mai grave dacă vreţi.
Singurul lucru care mă preocupă e câinele.
Da, ar putea fi undeva prin zonă.
- N-am lăsat uşa deschisă. - Nu.
Atunci cine a omorât peştele?
Cred că el a lut câinele.
Sunt sigur că l-a luat.
E cu două tăişuri, pentru că pot merge acolo să-l văd.
Nu asta-i problema.
- Ştiţi unde locuieşte? - Putem afla.
Problema este că nu pot merge să mă uit înăuntru
fără mandat.
Ca să obţin mandat îmi trebuie dovezi
- pe care nu le avem. - Ei bine...
Dacă vreţi îi pot face o vizită Ciudatului şi să-l întreb...
"Ai luat câinele?" Şi dacă-l întreb dacă l-a luat,
înseamnă că...
Ei bine...
Va şti... cine m-a trimis.
PIERDUT CÂINE
Alo?
Dacă ei cred că-i o ameninţare sau orice altceva...
Merg bucuroasă să arunc o privire.
Nu, serios, nu-i nimic.
Chiar crezi că-i capabil de aşa ceva?
Să vă ia câinele?
Eu chiar nu vreau să cred că l-a luat.
Dar cine ştie, poate toate astea sunt doar în mintea mea.
Am avut probleme cu somnul.
Mulţumesc, dar nu vreau să fiu o pacoste.
- Ar trebui să plec. - Nu fi prostuţă.
E în regulă, nu mă deranjezi.
Eşti o distragere bine-venită. Sincer.
Ia nişte cafea până văd ce face şi mă întorc.
- Mulţumesc. - Sigur.
Pot merge la toaletă?
Hei, Simon?
Hei!
Hei.
Hei!
Cred că el a fost.
Ne înnebuneşte.
Unde ai fost?
Hei.
Dragă Robyn şi Simon,
cred că va datorez scuze,
se pare că am înţeles greşit situaţia noastră.
Vreau să ştiţi că n-aş face vreodată ceva ca să vă supăr
şi sincer aş vrea să luăm totul de la capăt.
Însă, vă voi respecta dorinţa de a vă lăsa în pace.
Nu veţi mai auzi de mine
cu excepţia acestei scrisori care sper
să exprime cât îmi pare de rău
că lucrurile au luat turnura asta.
Gordo, faţă tristă.
PS: De asemenea, îmi cer scuze pentru cină.
Fără a intra în detalii...
Cred că mi-ar fi ruşine
dacă aţi vedea unde locuiesc de fapt.
Eu nu-s o persoană de succes ca voi.
Prostul de mine.
Nu... o altă faţă tristă.
Două feţe triste.
Întoarce-o că mai e.
PPS: Simon, după toţi aceşti ani
am fost dispus să las
trecutul în trecut.
Am avut intenţii bune.
- Ce înseamnă asta? - Nu ştiu.
Serios?
Trebuie să însemne ceva.
Lasă trecutul în trecut după toţi aceşti ani.
Chiar n-am nicio idee despre ce vorbeşte.
Nu uita că tipul ăsta e instabil.
Dar pare în regulă, nu?
Dincolo de astea.
Noi suntem bine, Jangles e bine, toată lumea e.
Ce-a fost a fost,
ni-l scoatem din minte şi ne continuăm viaţa.
Da? Ce zici?
Semn de întrebare, faţă zâmbăreaţă.
Simon?
Întreg semestru, nu voi admite dar am făcut-o.
Oricum, n-am scăzut niciodată.
Acum ştiu că tipul poate să-şi îndeplinească planul, aşa că...
Mulţumesc de interesul acordat...
- Drăguţ din partea voastră. - Vă ajung din urmă.
Aveţi grijă de voi.
- Te-au plăcut. - A fost...
- Te-au plăcut. - M-am simţit minunat.
Îţi mulţumesc şi pentru votul de încredere, amice.
Cu cine concurez?
Nu vreau speranţe false, nu-mi spune numele lor, dar...
Îţi voi da nume, e doar unul.
Este Danny McDonald de la Parker & Fitch.
Doar unul?
Simt o promovare pentru tine, prietene.
Alo?
Rahat.
Bună.
Scumpule.
Haide.
Hei.
- Bună. - Bună dimineaţa.
Cafeaua e gata, scumpo. Hai şi ia loc.
Vreau să-i spun ceva amuzant.
Cred că fraţii au fost la şcoala mea.
În aceeaşi şcoală.
Acelaşi profesor de fizică, doctorul Elsowel.
Mi-au spus că încă are aceeaşi poreclă pe care i-am dat-o acum 10 ani,
doctor Smellybreff.
Am râs mult, reuniunea a mers foarte bine.
Kevin va pleca şi caută un înlocuitor,
aşa că am o bună oportunitate.
Grozav, scumpule.
Da, e grozav.
Am vrut să-ţi spun aseară când am ajuns acasă,
dar dormeai buştean.
Mai ai ceva să-mi spui?
Nimic?
Da?
Da.
Da, este.
Mă bucur că mi-a spus asta.
Pentru că a fost dezamăgitor să aflu.
Am crezut că am terminat cu asta.
Ce-i cu tine?
Am crezut că am lăsat toate acestea în Chicago.
Robyn, ai fost rapidă, ai găsit şi un doctor?
Bine, uite...
Simon,
trebuie să-l suni. El a făcut pace cu noi,
cred că trebuie să facem noi pace cu el.
- Ce are de-a face cu asta? - Pentru că nu mă simt bine.
Mi-e teamă când sunt singură în casă.
- Mă aştept să apară. - De ce-ar face-o?
Nu ştiu, e greu de explicat. Ascultă, eu...
Poate...
- Sună ciudat, dar... - Da.
- Eşti paranoică de la pastile. - Mi-e frică!
Am căzut.
- Ai căzut? - Am leşinat.
E groaznic, dar dacă iei pastile...
Nu, n-a fost din cauza lor.
- Nu am luat nici... - Eşti sigură?
- N-am luat nimic... - Le-ai amestecat cu ceva?
Nu, am luat...
- Le-ai amestecat? - N-are nimic de-a face...
Cu pastilele. Nu, nu le-am amestecat cu nimic.
- Sunt somnifere, nu sunt... - Poste fi foarte periculos...
Vrei să distrugi locul ăsta care-mi place cel mai mult?
Te rog! Ascultă-mă!
Dacă îi prezentăm scuzele noastre,
vom face ceea ce trebuie iar eu mă voi simţi mai bine.
Robyn, s-a terminat.
Am spus-o eu, a spus-o el, a scris o scrisoare.
- Ce anume sugerează că s-a terminat? - Toată povestea.
Ce înseamnă lasă trecutul în trecut?
Dumnezeule!
Şi Jangles? Dacă încă mai crezi
că l-a luat pe Jangles, ceea ce a făcut,
atunci nu s-a terminat pentru el, nu?
- M-ai întrebat ceva ce n-am vrut... - M-am săturat!
- S-a terminat! - Tu ai ceva ce să-mi spui.
Subiectul ăsta e închis!
Uite ce ne-a făcut. E vina lui.
Nu e vina mea sau a ta.
De asta trebuie să uităm.
Te rog!
Şi timpul va vindeca totul, bine?
Crede-mă,
timpul îţi va demonstra asta.
Priveşte în viitor
şi fii puternică.
Timpul rezolvă multe lucruri
şi vindecă totul.
Să continuăm cu ceea ce-am venit aici să facem.
Să întemeiem o familie.
Vom începe o viaţă nouă.
O viaţă pe care ne-o dorim, fără el.
E foarte important
să nu privim înapoi.
Nu ştiu.
- Dungile n-arată bine. - Nu, e drăguţ, nu.
Ascultă, nu te întoarce...
Dar e un ciudat care te urmăreşte de afară.
- Da? - Da, îl vezi?
E acolo.
Dumnezeule!
El e, e tipul despre care ţi-am vorbit.
Robyn, nu...
E perfect pentru iarnă, e pentru cărucior.
- E grozav. - Da.
Se asortează.
- Am să iau şi asta. - Ia asta.
- Hei, cine e? - Nu vreau să va întrerup,
mamă, soră, să vă pup de rămas bun.
La revedere.
La revedere, distraţi-vă.
- Ne vedem. - N-o lăsa pe mama să bea prea mult.
Bine.
Sigur nu vrei ăsta?
E de la Joan.
Ăsta e de la mine.
Nu e prea mult.
E foarte rău, iar acum Henry este un tiran,
şi Sunny e un cetăţean model.
Henry încearcă să-l corupă ori de câte ori poate.
La fel cum mi-a făcut mie Simon.
L-a influenţat negativ.
Joan, îţi aminteşti de un tip pe nume Gordon Moseley?
Gordo?
A fost la liceu cu tine şi cu Simon.
Da, îl ştiu pe Gordo.
A fost...
Tipul exmatriculat.
L-au exmatriculat? De ce?
Parcă ar fi fost acum un milion de ani.
L-au găsit molestat în maşină de un copil mai mare.
A fost foarte...
S-a transformat într-un scandal uriaş.
L-au exmatriculat.
S-a crezut că l-a molestat pentru că era gay, săracul.
Simon ar trebui să ştie asta, nu?
Simon a fost cel care l-a denunţat.
Simon şi prietenul lui, Greg.
Ei au fost cei care l-au găsit.
Ai putea spune că l-au salvat, dacă ar fi avut probleme.
Sigur.
Poţi să-l întrebi despre asta. Eu aveam 12 de ani.
Nimeni nu mi-a spus nimic, dar Dumnezeule,
a fost o furtună uriaşă pentru un oraş aşa mic.
Las trecutul în trecut.
Robyn?
Bună.
- Cum a fost totul? - Bine.
Bine.
Mama s-a simţit bine?
Da, da.
Grozav.
Ţi-e foame?
Da, vin imediat.
Danny McDonald.
Aici sunt informaţiile pe care le are domnul Calem despre Gordon Mosley.
După părerea lui e un nimeni.
Are un dosar întreg despre el.
O investigaţie de fundal.
În 2005, a pătruns prin efracţie în reşedinţa De Facto
încercând să răpească un minor.
A fost dat afară din armata SUA pe 14 august 2004
pentru comportament nepotrivit.
Instanţa la obligat să rămână în reabilitare.
Da, dar de ce Simon a efectuat o investigaţie fără să-mi spună?
Robyn, de ce nu-l întrebi?
Bine, nu poţi vorbi cu soţul tău.
Ce vei face?
Vreau să-l găsesc pe Greg.
Sora lui Simon, a spus că a fost implicat.
Corect.
Ei bine, poate ar trebui să faci cercetări pe cont propriu.
Doamna Callem?
Da.
Pe aici.
Bine, relaxaţi-vă.
Îmi cer scuze.
Cred că-l ştiţi pe soţul meu, Simon Callem.
Da.
Sunt aici pentru că trebuie să vorbim
despre Gordon Mosley.
"Simon, după toţi aceşti ani...
am vrut să las trecutul în trecut.
Bune intenţii..."
Apoi astea...
Sunt din Biblie.
"Priveşte la cel care zămisleşte prietenie şi dă naştere înşelăciunii.
A săpat o groapă şi a adâncit-o.
Şi va cădea în groapa pe care a făcut-o."
Eu...
Cred că vrea să ne facă rău pentru ceva ce s-a întâmplat
şi încerc să aflu ce-a fost.
Sora lui Simon mi-a spus că voi doi aţi fost implicaţi.
Molestarea lui Gordo.
Dacă l-aţi ajutat, de ce ar vrea să ne facă rău?
Nu era molestat.
- E o nebunie. - Cum adică n-a fost?
Mi-a spus că a fost găsit într-o maşină...
Îmi pare rău, dar trebuie să vorbeşti cu soţul tău despre asta.
Am încercat... te rog.
Poţi să-mi răspunzi la o întrebare?
Cealaltă persoană care a fost în maşină cu Gordo, era Simon?
Ce?
Nu e...
Nu.
Am încheiat treaba asta...
Cu Gordo, cu...
Ce s-a întâmplat cu el, ce-am făcut...
Ai acceptat că să întâmplat ceva?
- Ce ai făcut. - Nu nu a fost nimic.
N-a fost nimic apoi a devenit ceva.
Îmi pare rău, dar ce spui nu prea are sens.
- Tot ce te rog să-mi spui... - A fost o minciună.
Ce a fost o minciună?
Totul.
Întreaga poveste.
Nimic nu era adevărat.
Simon a inventat totul.
A spus că Gordo a fost în maşină cu un alt tip?
Că era homosexual.
- De ce? De ce-ar fi făcut-o? - Pentru că putea.
Simon era un agresor.
Era un tip foarte rău iar Gordo era ţinta lui.
Unul din copiii slabi.
A inventat tot şi practic i-a distrus viaţa lui Gordo.
E uimitor cât de departe poate merge o minciună.
Cum poate distruge pe cineva.
Eram copii.
Nu am realizat unde puteau duce toate astea.
Dar am avut ocazia să încetăm.
Simon putea spune adevărul, dar n-a făcut-o.
Să-l abuzeze, să-l bată copiii...
Şi ce s-a întâmplat cu Gordo şi tatăl lui...
Nu ştiu cum ar putea afecta asta pe cineva.
Ce s-a întâmplat cu Gordo şi tatăl lui?
Suntem la jumătatea procesului. N-ar trebuie s-o ia personal...
- Bună. - Să lase să mă gândesc...
- Bună, scumpo. - Ştii, sunt interesat de...
Sunt foarte interesat de job şi...
Ascultă...
Decizia se ia luni, corect?
Te-am recomandat.
Şi nu cred c-ar trebui să-ţi faci griji.
Nu ai spus că mai era cineva, Danny şi nu mai ştiu cum?
Danny McDonald au auzit?
Au fost ceva probleme.
- Serios? - Da.
- Investighează. - Ascultă, e târziu.
Continuăm mâine.
- Te-am reţinut prea mult. - Da.
Categoric.
Trebuie să plec, Robyn. Soţul tău m-a dat afară.
Vrei să joci mâine?
- Da? - Da.
M-ai lucrat pe la spate
şi ai investigat un idiot din trecutul meu.
Vorbeşte cu mine...
Nu vorbesc cu tine despre rahatul ăla fiindcă e gunoi.
- Admite că ai inventat o poveste. - Încetează!
- Care aproape a ucis pe cineva. - Termină!
- Taică-su a încercat să-l ucidă. - Încetează!
- A încercat să-i dea foc. - Uită.
Simon, ce-ai spus a afectat vieţile altor oameni.
Taică-su a fost arestat pentru tentativă de omor.
Nu taică-su l-a zgâlţâit puţin şi sunt 25 de ani de atunci.
Iar povestea a fost exagerată. Asta e tot.
La naiba!
Sunt un nenorocit, Robyn. Bine?
I-am făcut viaţa un iad şi l-am tratat ca pe un gunoi.
Asta-i ceea ce vrei să afli?
Că am fost un ticălos?
Am fost un ticălos, bine?
Şi tata a fost un ticălos cu mine
tratându-mă ca pe un gunoi, dar am îndurat.
Nu m-am târât plângând pe podea.
Să mă rog.
Să rămân blocat în trecut.
Am mers mai departe, am făcut ceva în viaţă.
În viaţă există perdanţi şi câştigători.
Suntem cu toţii în aceeaşi oală.
Şi ştii ce? Tipul ăsta a pierdut şi se smiorcăie.
E blocat în trecut pentru că vrea să fie blocat
pentru că nu poate trece de momentul ăla.
N-o să mă facă se merg la el
şi să-mi cer scuze pentru ceva ce nu ştiu.
Pentru ceva ce nu-s responsabil şi nici nu-mi pasă.
Nu-i datorez nimic tipului ăla.
Ţi-ai putea cere scuze pentru ce ai făcut tu.
Pe naiba!
Oamenii nu-şi cer scuze tot timpul, Robyn.
Nu aşa merg lucrurile.
Sau aşa merg pentru tine? Despre asta-i vorba?
Ai fantezii despre toate fetele alea din liceu
care te tratau ca pe un rahat, minţindu-te că le auzi spunând...
"Robyn, ne pare rău pentru cum te-am tratat."
Grozav.
Eşti un om care abuzează.
Ai fost atunci...
Şi eşti şi acum.
Merit scuze pentru asta.
Nu e vorba de scuze!
Simon, e vorba despre noi doi!
Trebuie să faci asta pentru noi,
pentru că dacă n-o faci, încearcă măcar să rezolvi asta.
Dacă n-o faci...
Chiar dacă aş vrea
n-am idee unde-l pot găsi. Aşa că, scuteşte-mă.
Ba ştii.
Se pare că ştii multe lucruri.
Hârtiile alea au fost puse la ştergător
la puţin timp după ce a trimis scrisoarea.
De asta m-am decis să investighez.
Apoi l-a contactat avocatul
şi i-a dat un ordin de restricţie.
Regret, încercam să te protejez.
Am vrut să fie sarcina mea, nu a ta.
N-am avut idee ce i-a făcut taică-su.
Am auzit zvonuri dar n-am ştiut de ce-a fost închis.
Scumpule, când cineva te minte mult, nu mai crezi ce spune.
Pentru că tot timpul ăsta, am crezut că eram nebună.
Şi nu sunt.
Şi tu m-ai lăsat.
Tocmai mi-am dat seama
că n-am idee cine eşti cu adevărat.
Ce pot face ca să repar asta?
Întrebi pe cine nu trebuie.
Întrebarea finală, e pentru runda bonus.
Ce album a fost prezentat...
Ca mărturie în cazul de crimă "Tate-Labianca"...
din Los Angeles în 1969?
Cunoscut ca şi "Asasinatul Watt"?
Asasinatul Watt.
Hei!
Gordo.
Simon.
Ce faci?
A trecut ceva timp. Te-am văzut acolo.
Am vrut să te salut.
De fapt, te-am urmărit, bine?
Vreau să...
Îmi cer scuze.
Am vorbit cu Robyn
despre ce s-a întâmplat la liceu
că poate nu te-am tratat aşa bine şi...
Ea vrea să ne împăcăm.
Sau cum ai spus tu, să lăsăm trecutul în trecut.
Aşa că...
Ea a vrut ca tu să vii.
Nu. Ascultă...
N-aş fi fost aici dacă n-aş fi vrut.
Aşadar, sunt aici.
Îmi prezint scuzele.
Ei bine?
Ei bine ce?
Îmi accepţi scuzele?
Înţelegi, e prea târziu pentru asta.
Am înţeles.
- Am avut voinţa. - Chiar?
Da, ce naiba crezi că fac aici?
Înţelegi, tu ai terminat cu trecutul...
Dar trecutul n-a terminat cu tine.
Ce vrei să spui cu asta?
E o vorbă.
Ştiu că-i o vorbă, dar tu la ce te referi?
Te-am întrebat ceva.
Hei!
Ţi-am dat o şansă.
Te-am întrebat ceva.
Hei, e o întrebare.
Acceptă-mi scuzele.
Ţi-am spus că-i prea târziu pentru asta.
E prea târziu pentru tine, Gordo!
Uită-te la tine!
Acum, ascultă-mă.
Vreau să înţelegi ceva.
Gata. Încetează!
Ascultă-mă!
Eşti aşa datorită ţie. N-are nimic de-a face cu mine.
Bine? Dacă mai vii la mine sau la familia mea...
Te distrug, ai înţeles?
Cum a fost?
L-am găsit.
Şi...
Ce-a spus?
Părea foarte recunoscător.
Şi...
Îmi pare rău.
Îmi pare foarte rău.
S-a terminat.
Slavă Domnului.
Îmi pare tare rău, scumpo.
Pentru tot.
Da şi mie.
- Un discurs! - Ce-aş vrea să spun...
E că succesorul meu...
- Discurs! - Discurs!
- Haide, Simon. - Un om muncitor...
Cu integritate...
Un pupincurist, dar n-am găsit pe nimeni
mai potrivit pentru poziţia asta.
Un om pe care-s mândru să-l numesc un mare om şi un bun prieten.
Noul reprezentant naţional...
- Al divizie de vânzări. - Mulţumită ţie.
Discurs!
Vorbeşte.
Îi datorez totul lui Kevin, literalmente.
Fără tine nu era posibil.
- Mult noroc. - Mulţumesc.
Aţi auzit ce-a spus, îi datorează totul lui Kevin.
Şi... sunt fericit şi te iubesc. Şi-l iubesc şi pe el.
- Şi vă iubesc pe toţi. - Frumos.
Ce naiba a fost?
A fost o cracă? Eşti bine?
Cuiva nu-i pasă de discursul tău.
Ai sărit prea departe.
- Nu ştiu ce-a fost. - Ce-a fost asta?
- A fost sticlă? - Ai grijă.
- Ce naiba? - Stinge lumina.
- Te-a atins? - Nu, nu.
- Eşti bine? - Eşti bine? Cheamă poliţia.
- Cred că a fost o piatră. - La naiba.
- Eşti bine? - Da.
Sunteţi bine toţi?
Hei!
Cheamă poliţia.
Băieţi...
Cu atenţie.
Închide aia.
S-a dus, orice a fost.
Trebuie să reclamăm.
Ce-a fost?
Băieţi, înapoi!
Simon!
- Înapoi! - Simon.
- Fii atent. Ai grijă. - Stai acolo.
Staţi acolo, serios.
Nu.
Isuse.
- Cine naiba eşti? - Danny, ce naiba!
Cine naiba-i tipul ăsta?
- Ridică-te. - Îl cunoşti?
Da, e Danny McDonald.
- La naiba! - Îl cunosc!
E Danny McDonald.
Dă-i drumul, haide.
Tu eşti cel care mi-ai tras ţeapă.
Ştiu precis c-ai fost tu, nenorocitule.
Hei, hei...
Ia mâna de pe mine!
Hei.
Ţi-am văzut emailul, nenorocitule!
Promovezi oameni noi în vechea companie.
Ce naiba ştiai tu despre Parker & Finch?
Ai inventat tot rahatul ăla, nu?
Mi-am pierdut slujba din cauza ta, mincinos nenorocit!
Ce ştiai tu?
Nu.
Ce nenorocit.
Hei.
Nu, nu.
Nu mă puteţi aresta.
Nu.
Nu, nu.
Nu. Nu.
Daţi-i drumul!
Lăsaţi-l!
Haideţi.
Cred că e timpul.
Bine. Haide.
- Cred că a început. - Simon?
Vine.
Vă însoţeşte cineva?
- Bine. - Eşti bine?
Da, da, sunt bine.
Hei, Kevin, ce faci?
Simon trebuie să vorbim. Poţi?
Da. Ce este?
I-am făcut un favor! Tipul are antecedente.
Ascultă Simon, mi-e jenă să te sun azi, dar...
Kevin, ascultă-mă.
Ştiu că i-am fabricat totul lui Danny McDonald.
Vor să goleşti biroul până la sfârşitul săptămânii.
Isuse, ce nenorocire.
Ştii? Mie îmi pasă de tine.
Te sun înapoi, sper că mă înţelegi.
Rezolvăm asta mai târziu, bine?
Nu te supăra, decizia e finală.
Te sun mai târziu.
Mi-au făcut ceva ciudat?
Nu, sunt surprinsă că poţi vorbi.
Ar trebui să mergi acasă să te odihneşti.
- O să-ţi aduc ceai, bine? - Mulţumesc, Lucy.
Sunt drăguţi, cred? Lucy şi Ron?
Poate că trebuie să-l văd pe Ron.
Să văd ce face cu geamul.
Să fac un duş pentru amândoi.
Să văd dacă Ron poate avea grijă de Jangles câteva zile.
Sună bine.
- Eşti bine? - Da.
Sună-mă dacă mai ai nevoie de ceva.
Simon?
Nu...
Nu vreau să mă mai întorc în casa aia.
Dumnezeule, nu-i uşor, Simon...
Mai ales acum.
Nu vreau să mă mai întorc cu tine în casa aia.
Tu...?
Bine.
Mă întorc imediat şi vorbim.
Mă întorc.
Un dar
Ascultă-mă.
O să-ţi spun de ce n-a fost căsătorit.
Voia să se căsătorească cu tine. Ca tu să-i fii soţie.
- Dumnezeule, Simon. - Da.
Hai, scumpo, e nebun după tine.
Spune-mi că nu vezi, haide.
Nu cred că ăsta-i motivul...
- Încetează. - Haide, scumpo.
De ce se opreşte în trecere doar când eşti singură acasă?
Cred că-i obsedat de tine, scumpo.
Cred că vrea să-ţi sucească minţile,
să fie eu. Să se mute la noi...
Vrea să se joace cu tine de-a mama şi de-a tata.
Bolnav nenorocit.
Sunt Gordo Ciudatul...
Ce?
Cu ciudata mea puţulică.
Te implor...
Sunt Gordo Ciudatul şi te vreau doar pentru mine. Te pot avea?
Pot? De ce nu?
- De ce nu? - Eşti dezgustător.
Am venit...
Să te felicit.
Priveşte-mă.
Ce-ai păţit?
Simon ţi-a făcut asta?
El doar...
Nu ştiu ce a păţit.
Şi-a pierdut minţile.
Băiat sau fată?
Băiat.
Mă bucur pentru tine.
Oamenii buni merită lucruri bune.
Nu. La naiba!
Ce-ai făcut?
Haide, Robyn, răspunde.
Bună, sunt Robyn. Nu pot răspunde acum.
Lăsaţi-mi un mesaj vă rog...
La naiba!
Robyn?
Hei! Gordon!
Hei!
Gordon!
Nenorocit bolnav ce eşti!
Gordo!
Alo?
Nenorocitule, unde eşti?
Nu, nu mă întrerupe...
Am să spun ce am de spus, iar tu poţi vorbi după aia, bine?
Ai să-i spui tu...
Sau o voi face eu?
Nu, nu, nu, te rog.
- Gordo, ascultă. - Te rog?
Te rog?
Te implor...
Spune "te implor".
Spune!
Da, transpiri acum. Ştii ceva?
Ştii ce vreau...
Să-mi spui că totul e bine...
Că nu s-a întâmplat nimic.
Îţi aminteşte ceva?
Tu n-ai făcut asta pentru mine.
Nenorocitule.
Bine?
N-am făcut-o.
Acolo.
N-am atins-o.
S-au poate am făcut-o.
Nu ştiu. Vezi, aş putea să-ţi spun adevărul...
Poate n-am făcut-o...
Dar un mincinos nu va crede minciunile altora, nu?
Cred că trebuie să mergi să te uiţi la copil.
Totul e în ochi, înţelegi?
Vezi ce se întâmplă când otrăveşti minţile altora?
Traducerea şi adaptarea: FlorinA
Revizuire: muLineZu