Faceţi reclamă produsului sau mărcii dvs. aici, contactează www.OpenSubtitles.org astăzi
Sincronizarea pentru BD: killyou @ MYXZ Team
Oamenii bogaţi din oraş trăiesc în apartamente de lux,
dar aerul lor este atât de poluat, încât nu pot vedea nici măcar stelele.
Ar trebui să fim nebuni
să facem schimb cu oricare dintre ei.
Bazat pe o poveste adevărată.
... şi am patru surse spunând că aşa este.
Şi el ce a spus?
El a spus: "Jeannette Walls,
nu eşti altceva decât o mâncătoare de rahat
cu o rubricuţă idioată de bârfe.
Dacă tipăreşti această poveste,
îi voi pune pe avocaţii mei să-ţi intre atât de adânc în fund
încât le vei gusta cerneală în gură".
Dumnezeule! Tu ce ai spus?
I-am mulţumit pentru citatul perfect şi am închis telefonul.
Întregul birou a ovaţionat-o în picioare.
Şi ai tipărit-o?
Da, am tipărit-o. De unde vin,
nu pierzi ocazia de a servi unui bătăuş
o felie de plăcintă cu măruntaie.
Ai putea să-mi pui asta la pachet?
Şi poate şi pe a ta, dacă nu o să mănânci?
Da.
Glumeşte doar.
Nu, nu glumesc. Nu glumesc niciodată cu mâncarea.
De unde sunteţi, dră Walls?
Cred că detectez o uşoară pronunţare pe nas pe undeva.
Jeannette a crescut în Virginia, înconjurată de copaci
şi câmpuri cu flori sălbatice. Dacă am fi cu toţii atât de norocoşi.
Deţin o companie minieră lângă Richmond.
Părinţii tăi sunt încă acolo?
Da, sunt.
Au o casă mică pe un deal cu vedere spre un râu
şi le place, da.
Şi cu ce se ocupa?
Mama este artist.
Tatăl meu este inginer.
Dezvoltă o tehnologie care va arde
cărbune bituminos de calitate inferioară mai eficient.
Pune-l să mă sune când rezolva asta.
Cu siguranţă.
Şi ce părere au despre tine
că umbli cu acest băiat de oraş?
Nu le-am spus încă.
Tiffany încă nu le-a spus părinţilor ei despre mine,
şi suntem împreună de peste un an.
Ar fi bine să te grăbeşti.
Cine ştie cât timp i-a mai rămas?
A fost incredibil.
Nu pot să cred că ţi-a dat contul pe loc.
Ştiu. Ăsta-i un lucru imens pentru firmă.
Te iau cu mine la toate astea de acum încolo.
Voi ajunge curând acasă.
Vreau să am totul gata pentru el ca să semneze dimineaţă.
În regulă.
Când vine vorba de familia mea,
lasă-mă pe mine să mint. Bine?
S-a făcut.
Să nu-ţi uiţi resturile.
- Ne vedem acasă. - Te iubesc. Pa.
Te grăbeşti?
Haide omule!
Trebuie să ieşi de pe stradă.
- Alo? - Bună, Lori.
Bună, Jeannette. Ce se întâmplă?
Tocmai i-am văzut pe mama şi tata, căutând prin gunoiul din centru.
Mama a găsit vreo comoară nouă?
Nu am oprit.
Ce? De ce?
Nu ştiu.
Te simţi bine?
Jeannette...
Mamă, o să avem un prânz?
Du-te afară şi joacă-te cu Brian şi Lori.
Dar mi-e foame.
Preferi să-ţi fac nişte mâncare
care va dispărea într-o oră,
sau să termin această pictură care va dura la nesfârşit?
Haide. Ştii cum s-o faci.
Câţi vrei, mamă?
Doi, te rog!
Rex!
Jeannette,
poţi să-i spui drei Kelly
de ce găteai cremvurşti de una singură?
Gătesc tot timpul.
Ştii, adresa pe care ne-au dat-o părinţii tăi,
nu pare a fi corectă.
Unde locuieşti?
Peste tot. Tata spune că casa noastră merge oriunde mergem noi.
Şi unde te duci la şcoală?
Aşa îşi cheamă lupii gri familia.
Capră de munte, unde naiba eşti?
Sunt aici!
Scuze, doctore, mă distrez puţin
luând acele endorfine vindecătoare.
Dle Walls, sunt doctorul Taylor.
Fără supărare, ai foarte multe boli pe mâna aia.
Aceasta e dra Kelly.
Ea este asistentul nostru social rezident.
Tipii ăştia te tratează cum trebuie?
E aşa multă mâncare aici.
Poţi să mănânci cât vrei.
Poate că ar trebui să-mi rup mâna.
Şi eu.
Ce s-a întâmplat aici?
A căzut de pe canapea
şi şi-a spart capul de podea.
Se simte bine.
Era sânge peste tot.
Ar trebui să-l internaţi.
Un copil pe rând în spital este de ajuns.
În plus, capul lui Brian este atât de tare,
încât cred că podeaua a avut mai mult de suferit, decât el.
Dle Walls, nu găsesc nimic din astea foarte amuzant.
Din care, doctore?
Aceşti copii au nevoie de îngrijire corespunzătoare,
şi tu glumeşti pe seama asta.
- Rex... - Tată!
Un veteran al forţelor aeriene ale S.U.A.
îşi aduce fetiţa aici ca să o poţi înfăşura
în bandaje şi îi înmânezi o notă de plata
mai mare decât câştigă un pilot într-un an.
Familia mea nu va mânca timp de trei luni
ca tu să poţi conduce un Cadillac.
Faci parte dintr-un sistem care se îmbogăţeşte
pe nevoia omenească de a supravieţui, doc.
Asta numeşti "îngrijire corespunzătoare"?
Dle Walls, putem vorbi o clipă, te rog?
Tata are necazuri, capră de munte.
Ne vom întoarce.
Haideţi, copii, e timpul să plecăm.
Bine.
Pentru a rezolva asta,
fiecare fibră din fiinţa voastră trebuie să creadă
că acest lucru este real.
Dacă te poţi convinge,
atunci îi poţi convinge şi pe ei. Ai înţeles?
Bun. Să vedem faţa imobilă.
Faţa obişnuită. Imobilă. Obişnuită. Imobilă.
Obişnuită. Imobilă.
Incredibil. Să mergem.
'Neaţa, rază de soare. Eşti gata să o iei din loc?
Gata de plecare! Brian, termină!
Pa!
CASTELUL DE STICLĂ.
Traducerea şi adaptarea: Dorula.
Am cercetat aceasta sticlă nouă, Solarban.
Lasă lumina să treacă, dar blochează radiaţia.
Va reduce drastic cererea noastră de energie.
Tot o să aibă pereţi de sticlă şi un tavan de sticlă?
Bineînţeles! Cum altfel vom vedea stelele noaptea?
Crezi că, camera mea poate avea scări de sticlă spre ea?
Asta-i o idee minunată. Iubito, ţine volanul.
Din punct de vedere structural, am putea face acest lucru
dacă ar fi o spirală cu o grindă verticală de oţel.
În acest fel toată greutatea apasă în mijloc.
Numai nu lăsa să blocheze lumina spre atelierul meu.
Am nevoie de expunere completă.
Îmi place expunerea totală din partea ta, dragă.
Chiar crezi că o vom construi?
Bineînţeles.
Când?
Ştii, aceasta mişcare este doar temporară.
Avem nevoie doar de locaţia perfectă,
şi apoi putem să muncim la castelul nostru.
- Bine, cine vrea o carte? - Eu!
Eu!
Tu poţi conduce.
Iată o nouă aventură a lui Zane Grey.
Şi, uite...
o vei iubi pe asta, Jeannette.
Frumuseţea neagră.
E precum Coliba unchiului Tom, dar pentru cai.
Doctorul Taylor a spus
că să stăm acasă şi să citim singuri cărţi,
nu este o educaţie completă.
Serios?
A spus că ar trebui să mergem, la o şcoală adevărată.
O şcoală adevărată?
O să ne omoare!
Toată lumea afară!
Haideţi!
Uită-te la asta!
Toţi acei ienuperi şi tufişurile
s-au adaptat pentru a supravieţui
cu doar cinci centimetri de precipitaţii pe an.
Ţinutul a fost format de magma răcită
acum o sută de milioane de ani.
Destul de curând, soarele va apune şi vom privi
Orion şi Vărsătorul şi Orologiul
ce se rotesc pe cerul nopţii.
Este cât se poate de real, copii!
Şi nu lăsaţi niciun doctor fraier să vă spună altfel.
Învăţaţi din viaţă!
Restul este o minciună.
Uitaţi-vă la asta!
La ce anume, iubito?
Acesta este cel mai frumos copac pe care l-am văzut vreodată!
Cineva să-mi aducă pânza!
Se pare că vom dormi aici în seara asta, copii.
Asta-i de fapt grozav pentru postura voastră.
Ştiţi, nici indienii nu folosesc perne,
şi priviţi cât de drepţi stau ei.
De ce acesta?
Vântul a bătut acel copac
din ziua în care s-a născut.
Dar refuză să cadă.
Lupta e cea care îi conferă frumuseţe.
Tată.
Tată?
Cred că am văzut ceva acolo.
În regulă. Te-ai uitat bine?
Nu chiar.
A fost bătrânul ticălos păros
cu cei mai afurisiţi dinţi şi gheare?
Poate.
Şi...
avea urechi ascuţite şi ochi răi cu foc în ei?
L-ai văzut şi tu?
Da, da. Îl vânez pe demonul ăsta de ani de zile.
Unde l-ai văzut?
Trebuie să te scăpăm de ăsta.
Este în regulă. Focul nu te poate atinge aici.
Vom lăsa această rană să respire puţin. Da?
Acum, vreau să ţii maieul acolo.
Vezi partea de sus a flăcărilor
unde galbenul se dizolvă în căldură?
Această zonă este cunoscută în fizică
ca limita între turbulenţă şi ordine.
Este un loc unde nu există reguli.
Sau cel puţin nu le-au găsit încă.
Asta înseamnă viaţa,
o grămadă de molecule ce se izbesc unele de altele la întâmplare.
Deci, nu are rost să încerci să găseşti un motiv sau model
de ce te-ai născut la un moment dat
şi de ce ai fost muşcată de acel foc.
Doar ai fost prea aproape de haos, asta e tot.
Înţelegi?
Nici eu nu sunt sigur că înţeleg.
Aşa. Cum te simţi?
- Jeannette? - Da?
Am o surpriză pentru tine aici.
Bine!
Tu... ai spus că e distractiv.
Nu. Am spus că e amuzant.
- Bine, bine... - Şi este foarte scump.
Este italian, de aceea.
Stai în el. Bucură-te de fotoliu o clipă.
Mişcă-te în el puţin.
Nu te mişti... Aşa.
- Îl voi duce înapoi. - E în regulă.
Nu, nu, e în regulă.
Nu-ţi face griji. Voi duce fotoliul înapoi.
Nu este vorba de fotoliu.
Iau masa de prânz cu mama azi.
Nu ţi-am spus pentru că nu am vrut să-ţi faci griji.
O să-i spui... despre noi?
Va trebui să-i spun la un moment dat.
Bine.
Încearcă să n-o laşi
să-ţi spună rahaturile ei, de data asta.
Pentru asta sunt părinţii.
Poţi încerca totuşi?
- Bineînţeles că voi încerca. - Mulţumesc.
Mamă...
Tatăl tău a spus că te-a văzut trecând
într-un taxi, noaptea trecută.
Te-ai purtat ca şi cum nu eram acolo.
Nu trebuie să-ţi fie ruşine cu noi doar pentru că alegem
un stil de viaţă diferit de al tău.
Să fii fără adăpost în New York City
nu este o alegere a stilului de viaţă.
Dacă am avea veşti mai des de la tine,
ai şti că am găsit un loc minunat
în partea de jos a East Side.
Lori spune că stai înghesuită într-o clădire abandonată.
Asta nu sună a siguranţă, mamă.
Când ţi-ai pierdut simţul aventurii?
Am cevă bani acum. Te pot ajuta dacă vrei.
Suntem bine. Tu eşti cea care are nevoie de ajutor.
Uită-te la tine. Valorile tale sunt confuze.
Deci, despre ce ai vrut să vorbim?
Mă căsătoresc.
Cu contabilul?
David este analist financiar.
Nu vreau să fiu nepoliticoasă,
dar nu este puţin...
Mamă, David e potrivit pentru mine.
Vrei să spui că are bani.
Adică, sunt îndrăgostită de el.
Pot să-l văd din nou?
Sper că ai un plan bun
să-i spui tatălui tău, pentru că ăsta... o să-l omoare.
Este în regulă. Sunt aici.
Totul va fi bine, Maureen.
O să am grijă de tine.
Să mergem, copii!
E timpul să strângem şi să lăsăm această gaură mizeră în urmă!
- Ce se întâmplă? - Agenţii federali sunt pe urmele noastre!
- Serios? - Vrea să spună colectorii de facturi.
Camionul pleacă în 15 minute!
Nu este suficient spaţiu în cabină,
aşa că voi veţi avea o trataţie specială.
Veţi merge în spate.
Ce?
Nu este un scenariu ideal pentru toată lumea,
aşa că vom încerca să scoatem ce e mai bun din asta.
Va fi că plimbarea cu roata la târg.
Numai că fără lumini sau oxigen.
Nu fi aşa de dramatică.
Va fi o aventură.
Ai grijă.
Aşa. Bine, mergeţi în spate.
Cât timp trebuie să stăm aici în spate?
Nu-ţi face griji.
Va fi ultima dată când va trebui să faci asta.
Bun venit în cel mai vechi oraş minier din Utah.
- Am crezut că asta a fost ultimul oraş. - Şi eu.
Acela a fost cel mai vechi din Nevada.
Oamenii s-au îmbogăţit aici
timp de o sută de ani.
Probabil că s-au mutat toţi în altă parte
pentru a-şi cheltui averea.
Are calitatea unei adevărate frontiere.
Crezi că am putea rămâne aici o vreme?
Am un sentiment bun în legătură cu asta.
Îl iau eu.
Copiii s-au săturat să se mute într-un oraş nou
de fiecare dată când pierzi o slujbă.
Le-a plăcut în Virginia de Vest.
Cred că ar fi bine pentru ei
să vadă unde a crescut tatăl lor.
Capră de munte, hai să mergem! Încearcă să pluteşti puţin!
Ne e bine acolo unde suntem.
Făcând duş la piscina publică?
Voi porni apa în weekendul ăsta.
Ai spus asta acum două luni.
Bine, Brian, nu fi timid.
Toţi cei de aici sunt la fel ca noi.
Au doar tenuri diferite.
Haide. Du-te şi te joacă.
Dacă am pleca, părinţii tăi ne-ar putea ajuta cu nişte bani.
Nu mă mut înapoi la Welch.
De ce ţi-e atât de frică?
Nu mi-e frică de nimic.
Încetează să te ţii de margine!
Nu te speria. Te-am prins.
Haide. Da.
Dă din picioare. Nu este atât de greu.
Totul e în mişcarea apei. Da?
Mişcă-ţi braţele, haide. Mişcă-le în apă.
Împinge apa, împingeţi-o.
Împinge-o cu braţele. E bine.
Nu e atât de rău, nu-i aşa?
Bun. Pentru că vei învăţa să înoţi azi.
Reglează-ţi respiraţia. Reglează-ţi respiraţia. În regulă.
Bine, bine. Respiră. Frumos.
De ce ai făcut asta?
Bine. Bine. Acum, te scufunzi sau înoţi!
Rex!
Este în regulă! S-a prins deja!
Foarte curând va înota pe spate, nu?
- Nu. - Da?
- Bine. - Vreau să mă întorc.
Ai reuşit, iubito!
Ai înotat!
Capră de munte!
Domnule, greşeşti cu asta!
Haideţi, copii. Să mergem.
- Stai! - Nu!
Nu mă atinge! Ai încercat să mă omori!
N-aş lăsa niciodată să ţi se întâmple ceva rău.
Dar nu te pot lăsa să stai agăţată de margine
toată viaţa ta, doar pentru că eşti speriată.
Dacă nu vrei să te scufunzi,
trebuie să înveţi să înoţi. Înţelegi?
Ai înotat.
Sunt atât de mândru de tine.
E totul în regulă?
Este bine. Vezi-ţi naibii de treaba ta.
Ceea ce se întâmplă în piscina mea e treaba mea.
Deci, asta e piscina ta?
În ceea ce mă priveşte, da.
Deci tu eşti cel care limitează familiile de negri
la o oră dimineaţa,
astfel încât albii să poată înota restul zilei?
Asta a fost o infracţiune federală din '64.
Întotdeauna se comportă aşa? Sau doar când e beat?
- Tată, nu! - Rex!
Nu pot să te las să vorbeşti cu mine aşa
în faţa fiicei mele!
- Dă-i drumul! - Bate uşor!
Asta a fost o bătaie? N-am putut spune.
A fost o bătaie?
Rex! Vrei să te opreşti?
Te duci la închisoare, nenorocitule!
Treceţi în maşină.
Plecăm cu, sau fără tine.
Prefer să fiu în iad cu spatele rupt
decât să trăiesc în oraşul ăsta prăpădit.
Da, ar fi trebuit să te gândeşti la asta
înainte să pui pe fiecare poliţist din oraş să ne caute.
Nu-i voi lăsa să ne ia copiii.
Nu mai putem trăi aşa.
Cum? Asta-i libertatea!
Libertate? Asta numeşti tu libertate?
Pornim.
Welch va fi distractiv.
Vom trăi în munţi
cu veveriţele şi cu veveriţele cu fălci.
Şi-i veţi cunoaşte
pe bunica şi bunicul Walls,
care sunt adevăraţi provinciali.
Nu avem nevoie de el.
Rex!
Hai, tată!
Eşti capul acestei familii!
Vii?
Negativ.
Capră de munte, ştii, mama ta te-a convins
că trebuie să plecăm
pentru că ea se află într-o stare de teamă.
Ceea ce trebuie să faci este să-ţi aperi punctul de vedere.
Vezi, asta fac eu.
Asta-i o lecţie foarte importantă pentru tine.
Nu pari o lecţie foarte importantă pentru mine.
Haide.
Pot să te ţin de gleznă?
Nu.
Doar pentru stabilitate? Simt că sunt pe cale să cad.
Eşti deja la pământ!
În regulă, hai să o facem!
L-am adus!
Este în viaţă!
Slavă Domnului!
Ai grijă! N-o strivi pe Maureen!
Treci dincolo, iubito. Conduc eu.
Vino aici, dă-mi nişte zahăr.
Rex...
Jeannette?
Îmi dai alt şerveţel, te rog?
- Doamne. David! - Am nevoie de alt şerveţel.
Transpiri prin cămaşă!
Te rog, nu sublinia.
Ştii, când o subliniezi, mă face să transpir mai mult.
Îmi pare rău. Nu ai de ce să fii agitat.
Tatăl tău mă urăşte deja.
Când va afla că ne căsătorim,
mă va arunca pe fereastră.
Nu va face asta.
Te-ar putea lovi în stomac, totuşi.
Este prea real pentru a fi amuzant. N-am ajuns încă acolo.
Bine.
O să încerce să mă facă să mă îmbăt cu el din nou.
- Ba nu. - Ştii că da.
David, spune-i că nu vrei.
Poate... poate că voi face asta.
Ştii, nu voi fi agresat de el.
- Ştiu că nu. - Nu voi fi agresat.
- Ne căsătorim. - Ne căsătorim.
Putem trece prin asta. Asta nu e nimic.
Bine.
Bună, tată!
Haide.
Bună, tată.
Recunoşti existenţa mea acum?
Nu eşti cel mai uşor om de ignorat.
Voiam să termin asta înainte să ajungi aici.
Nu ştiu cine proiectează gunoiul ăsta.
Mecanica este greşită.
Uită-te la tine.
Tot mai elegantă de fiecare dată când te văd.
Mă bucur să vă văd, dle Walls. Ce mai faceţi?
Ai câştigat concursul de tricouri umede?
Frumoase sfârcuri.
Termină.
Este foarte cald în maşină. Este umiditatea...
Umiditatea?
Bine, bine, încearcă să n-o picuri pe podeaua mea din marmură.
Ia cutia aia de scule, dacă nu e prea mult pentru tine.
Bine.
Tocmai am terminat de branşat toţi locatarii din clădire
la un cablu izolat
pe care l-am legat de stâlp în tot blocul.
Acum, ceilalţi ce stau ilegal vor să mă facă primar al locului!
Uşa galbenă tradiţională a mamei tale.
Totuşi trebuie să fixez chestia asta.
- Acesta este prietenul meu Eddie. - Locuieşte aici?
Bună!
Iat-o! Bună, scumpo.
Mamă.
Uită-te la asta! Mâncare!
Ce loc! Mai simte altcineva că s-a întors în Welch?
Mă tot gândesc că o să vedem
găleata noastră galbenă undeva.
Baia lor nu e atât de departe.
Maureen!
Ea este noua noastră colegă de cameră!
Credeam că locuieşti cu fotograful ăla.
Asta a fost cu luni în urmă.
Tocmai s-a despărţit cu tam-tam de pisici.
- Ce? - Da.
David, începe cu ăsta,
şi-ţi voi aduce o cămaşă uscată.
Mi-e bine. Nu o să beau în seara asta.
Ia-l.
Da, domnule.
Rose Mary, adu o cămaşă
pentru iubitul transpirat al lui Jeannette.
Aţi auzit că ofiţerul Walls
a făcut prima sa arestare săptămâna trecută?
Ce?
Captură de droguri.
Serios? A fost înfricoşător?
De fapt, ai alopecie.
Nu la fel de înfricoşător ca cei doi.
Dar tu?
Lori a împrăştiat vestea.
- Lori! - Îmi pare rău.
Da. O facem.
Ce?
De ce nu porţi inelul?
Pentru că nu i-am spus tatei încă.
Ce să-mi spui?
Că Brian a făcut prima sa arestare.
Bun.
Am un fiu în Gestapo
şi o fiică care scrie bârfe.
Niciodată n-am crezut că voi apuca ziua.
N-am crezut că te voi vedea trăind în New York.
Cineva trebuie să vă supravegheze.
Distracţie plăcută.
Tată.
De fapt, am ceva ce vreau să-ţi spun...
Cât va dura această fază?
Ce vrei să spui?
Adică...
E un tip drăguţ şi restul,
dar nu are un os interesant în corpul său.
Nu.
- N-a avut nicio luptă. - David nu este o fază, tată.
Despre asta am vrut să vorbesc cu tine.
Poţi să-mi spui sincer că eşti fericită acum?
Da, sunt.
Nu, nu eşti.
Dar, să sperăm că mai multe din astea îl vor slăbi.
Poate că-i va ieşi morcovul din fund.
David, iată băutura ta!
Bun venit la Welch, toată lumea!
Doamne, lucrurile au decăzut puţin.
Dar pun pariu că nu există alţi artişti cu care să concurez.
Cariera mea ar putea decola cu adevărat.
Bine ai venit acasă, fiule.
Salut, Rex.
Bună, tată.
Îţi mulţumesc că m-ai lăsat
să-mi văd nepoţii înainte de a muri.
Acesta este unchiul vostru, Stanley.
Bună.
Bine, dă-i drumul.
- Mai îmi dai? - Nu.
Ăsta seamănă cu tatăl său.
Numai că are părul mai creţ.
Urai buclele, nu-i aşa?
Obişnuia să-şi ude părul, să stea în zăpadă,
să vadă dacă îl poate îngheţa drept.
Da, ăsta e tatăl vostru.
Încăpăţânat ca un catâr, prost ca un porumbel.
Nu-mi lovi fratele, vrăjitoare proastă!
Arată-i bunicii puţin respect.
Ascultă-l pe tatăl tău, fată.
Nu a fost o comparaţie bună.
Porumbeii sunt animale foarte inteligente.
Tată?
Ce faci?
Aşez scara ta în spirală.
În sfârşit o vom construi.
Serios?
De aceea suntem aici. Este şansa noastră s-o luăm de la început.
Mâine, la prima oră,
voi căuta în tot oraşul
locul perfect pentru a ne pune temelia.
Plecăm dracului de aici.
Nu va fi chiar un palat,
aşa că va fi multă apropiere.
Şi e puţin în partea rustică.
Cât de rustică?
Bine aţi venit pe strada Little Hobart, 93.
50 de dolari pe săptămână, şi în doi ani,
o vom deţine în totalitate.
E greu de crezut că într-o zi, toate astea vor fi ale noastre.
S-ar putea să nu arate grozav,
dar aşteptaţi până veţi vedea ce am în minte.
Haideţi.
O să dărâmăm toate astea
şi le vom înlocui cu camera voastră de joacă,
- ping-pong, piscină, fotbal... - Trambulină?
Da, trambulina va fi chiar acolo,
şi apoi toţi aceşti pereţi dispar,
înlocuiţi cu sticlă de 7 cm.
Sticlă, sticlă, sticlă. Ăsta poate rămâne.
Nu arată minunat?
Galben înseamnă fericire şi creativitate.
Locul ăsta nu are apă curentă sau electricitate.
Ignor-o. S-a născut fără viziune.
Deoarece suntem pe partea de nord a muntelui,
străjuiţi de aceste două dealuri,
nu primim prea mult soare,
aşa că va trebui să fac o reconfigurare serioasă
pentru a mări dimensiunea celulelor noastre solare.
Dar înainte ca astea să se întâmple,
avem nevoie de o fundaţie bună.
- Târnăcop! - Da domnule.
- Bun om. - Poftim.
Faceţi zgomot, copii. Faceţi zgomot.
Odată ce este destul de adâncă, pot turna placa,
şi putem începe să încadrăm chestia asta afurisită.
Vom avea cea mai frumoasă casă din ţinut.
Nu doar o să fluieri Dixie, domniţă.
Ştii, avem cea mai înaltă proprietate
de pe munte, ceea ce înseamnă
că nu ne poate arde căldura vara,
iar inundaţiile nu ne pot atinge în timpul iernii.
Balansăm printre aceste extremităţi.
Lucrurile vor fi diferite de data asta.
Mi-e foame.
Încearcă asta.
E bun?
Ce mănânci?
Unt şi zahăr.
Are gust de glazură.
Nu am mâncat de trei zile.
Maureen e atât de flămândă că mănâncă unt.
Aţi mâncat untul?
Îl păstrăm pentru pâine.
Nu avem pâine!
Mă gândeam să coacem.
Gazul este oprit.
Şi dacă revine?
Se întâmplă miracole, ştiţi.
Ne este foame!
Ai grijă la ton, fată!
Ai spus că lucrurile vor fi diferite.
Nu putem să luăm nişte ouă?
Sau fasole sau ceva? Nimic deosebit.
Nu văd de ce nu.
Cât ai?
Cum rămâne cu cealaltă?
Bine, mă voi întoarce într-o oră cu un festin
despre care puteţi spune copiilor voştri,
copiilor copiilor voştri,
copiilor copiilor copiilor voştri,
şi copiilor copiilor copiilor
copiilor copiilor copiilor voştri...
Probabil s-a încurcat la vorbă cu cineva.
Timp de zece ore?
Tată?
Bună, puştoaico. Ce faci trează?
Ce s-a întâmplat?
M-am luptat cu muntele.
Muntele a câştigat.
Tată, asta arată foarte rău.
Da. Nu arată bine.
Ce pot face?
Nu-ţi face griji pentru mine.
Sunt atât de bine murat...
că nu voi simţi nimic.
Poftim.
Bine, dă-i drumul.
- Haide. - Nu pot să o fac.
Îmi pare rău.
E bine. Este în regulă.
O vom face împreună. Bine?
Este în regulă. Vino aici.
Strânge-le împreună. Aşa.
Acum, împinge-l.
Da.
Bun. Împinge-l direct prin piele.
Bun.
E bine. Eşti curajoasă.
Eşti uimitoare.
Împinge-l direct, continuă.
Aşa. Da.
Dumnezeule, e frumos! Doamne!
Nu trebuie să tragi aşa de tare de el.
Nu e jocul cu odgonul.
Bine.
Încă una. E bine.
E o lucrare de mână foarte bună.
Jur...
Sunt momente când cred că eşti singura din jur
care încă mai are încredere în mine.
Ştii că aş face orice pentru tine, nu?
Orice.
Tot ce trebuie să faci e să ceri.
Crezi...
că ai putea să nu mai bei?
Numai că...
atunci când bei, nu poţi avea grijă de noi.
Trebuie să fii groaznic de ruşinată de tatăl tău.
Nu!
Cred doar că vom avea bani pentru mâncare.
Poate chiar şi ceva în plus pentru castelul de sticlă.
Poţi să o faci dacă vrei.
Eşti mai puternic decât oricine.
Dacă nu te superi, scumpo...
Cred că aş vrea...
să stau singur aici, o vreme.
Tată?
În următoarele câteva zile,
mă voi încuia la etaj.
Şi...
vreau ca voi copii să staţi departe de mine.
Ia-ţi fratele şi surorile afară,
şi faceţi ceva distractiv, bine?
Şi indiferent ce se întâmplă,
dacă cer băutură,
nu poţi lăsa pe nimeni să-mi dea.
Nicio picătură. Bine?
Poţi face asta pentru mine?
Da.
Promiţi?
Bună fată.
Crezi că putem începe
construirea casei în curând?
Probabil.
Vă rog!
Doamne! Fă să înceteze!
Te rog, fă să înceteze!
Respiră, scumpule.
Rose Mary!
- Doamne, ajută-mă! - Este în regulă, e bine.
Ajută-mă, te rog!
Nu!
Tată?
Doamne.
Te rog, dă-mi de băut.
Îţi voi aduce nişte apă.
Nu, nu, nu. E nişte...
whisky sub chiuvetă. Du-te şi adu-mi-l.
Jeannette...
mor.
Dacă nu-mi dai de băut, o să mor.
Ăsta este un fapt ştiinţific. Înţelegi?
Nu vrei să mor? Vrei ca tatăl tău să moară?
Nu pot, tată. Ţi-am promis.
Nu-mi pasă de promisiunea ta idioată!
Dă-mi o băutură chiar acum!
Mai bine du-te să-mi aduci băutură!
Jeannette!
Fundaţia arată destul de bine.
Suntem aproape gata să începem să construim.
Mi-a fost dor de tine.
Şi mie mi-a fost dor de tine.
Ce ziceţi de asta?
Uite. Este minunat.
Tata pleacă la muncă!
Stai! Te voi ajuta să-ţi pui casca.
În regulă, asiguraţi-vă că nu e defectă.
Bine, bine, este bine.
Mulţumesc, Bill, Crăciun fericit.
Crăciun fericit, Rex.
- Crăciun fericit, doamnelor! - Şi ţie la fel.
Maistrul şi-a uitat cutia de scule şi aşa a trebuit
să folosesc aceste macaroane
pentru a izola aceste fire,
şi acum, fiecare persoană nenorocită de la serviciu
îmi spune că ştiu cu adevărat cum să-mi folosesc macaroana!
Nu am găsit una bună pentru tine,
aşa că va trebui să scrii propria poveste.
Ai grijă. S-ar putea să schimbi lumea cu chestia aia.
E atât de drăguţ.
Frumos.
Oamenii bogaţi din oraş locuiesc în apartamente luxoase,
dar aerul lor este atât de poluat, încât nici nu pot vedea stelele.
Ar trebui să fim nebuni
să schimbăm locul cu vreunul dintre ei.
Haide, alege-ţi preferata.
E a ta s-o păstrezi.
Nu poţi să-mi dai o stea.
Este cadoul tău de Crăciun.
Nimeni nu deţine stelele.
De aceea trebuie să le revendici
înainte s-o facă altcineva.
Aşa cum Columb a revendicat America pentru regina Isabella.
Revendicarea unei stele pentru tine,
are la fel de multă logică. Poate mai multă,
pentru că nu trebuie să ucizi
şi să subjugi milioane de oameni pentru a o face.
Aşa că, hai, alege-o pe cea pe care o doreşti,
cu excepţia lui Betelgeuse şi Rigel,
pentru că Lori şi Brian le-au cerut deja.
O vreau pe aceea.
- Cea strălucitoare? - Da.
Aia e Venus. Este o planetă.
E nesemnificativă, în comparaţie cu stelele adevărate.
Arată mai strălucitoare, deoarece este mai aproape de noi.
Îmi place oricum.
Ce naiba. Este Crăciunul.
Poţi avea o planetă dacă vrei.
Ştii, atmosfera ei
seamănă mult cu a pământului, numai că...
e cu 500 de grade mai caldă.
Serios?
Aşa că, atunci când soarele începe să se stingă
şi pământul se răceşte,
toată lumea ar vrea să se mute pe Venus pentru a se încălzi.
Şi acum vor trebui să obţină permisiunea
de la urmaşii tăi mai întâi.
Te iubesc, puştoaico.
Eu te iubesc mai mult.
Chiar îmi place David.
Chiar ce?
Da. Nu este atât de plictisitor.
Cred că ar fi un plus frumos pentru familie.
Apropo, tocmai am aflat
că fratele meu intenţionează să vândă jumătate din pământul mamei.
- Unchiul Jim? - Da, şi este într-adevăr păcat.
Tatăl meu m-a învăţat mereu să nu vinzi niciodată...
Piaţă liberă, pe naiba!
Totul este un joc aranjat, şi ştii asta!
Este un sistem creat de toate pisicile grase
pentru a vă face mai bogaţi
şi să-i ţină pe săraci acolo unde sunt.
Nu este altceva decât un furt legalizat.
Recunoaşte, David.
În numele tuturor pisicilor grase,
nu voi admite ceva ce nu este adevărat.
David...
Jeannette, e în regulă. Doar vorbim.
Da, doar vorbim.
Ştii ceva, Rex? Să fim de acord că nu suntem de acord.
În numele celor 90% din ţara noastră
care muncesc pentru 4,75 dolari pe oră,
nu voi face aşa ceva!
Cât de nobil din partea ta. Un adevărat campion al poporului.
Cât de beat eşti?
Ce zici rezolvăm asta
cum o făceau în Roma antică,
cu o luptă bună de modă veche?
Sunt destul de sigur că nu e ceva ce făceau la Roma.
Tată, destul.
Haide, capră de munte!
David se va lupta pentru onoarea ta.
Asta e ridicol.
Da, este ridicol. Placăm acasă.
Ce? Vrei să renunţi deja?
O să pleci de aici
cu coada între picioare?
Nu vreau să mă lupt cu tine.
Bine, deci recunoşti? Eu am dreptate şi tu te înşeli.
Bine.
Ce naiba.
Aşa te vreau.
Nu, David.
Asta-i o idee proastă.
Iubito, va fi distractiv.
Tată, te rog.
Haide. Nu vrei să-i dai o şansă să-mi dovedească că mă înşel?
Da. Jeannette, lasă-mă să-i dovedesc că se înşeală.
Bine. Dacă vreţi să fiţi idioţi...
- Da! - Da, da, da!
- Începem! - Haide, Rex.
Puneţi mâinile. În regulă.
- S-o facem. - Pe locuri...
- Îndreaptă. - fiţi gata...
Start!
- Haide, Rex! - Haide, David!
Ura! Ura! Haide!
Haide. Arată-i ce poţi.
Cum te simţi, băiete?
Ridică-l, David! Haide!
Ai reuşit!
Vei pierde în faţa unui bătrân.
Haide, scumpule! Pune-l jos! Pune-l jos!
Eliberează omul sălbatic! Haide, Rex!
David, haide. Eşti mai puternic de-atât.
Haide. Dă-i drumul, David.
Ce ţi-am spus? Fără luptă.
Haide, David! Bate-l!
Nu-l mai ajuta!
- Doboară-l! Omoară-l! - Haide!
Omoară-l, David!
Scumpule, nu pierde! Haide!
Omoară-l pe nemernicul ăsta bătrân!
Pune-l la pământ! Pune-l la pământ!
Hai, hai, hai, hai!
Da, da, da!
Da!
Indicele Dow Jones va trăi să vadă încă o zi!
Revanşa cu stânga! Vreau o revanşă cu stânga!
Nu, tată. Nu fi un ratat amărât.
Eşti gata pentru o revanşă cu stânga?
Sunt gata pentru tot ce vrei să arunci în mine, bătrâne!
Ce naiba, tată?
- Iisuse! - Rahat.
L-ai auzit. Adică, a spus că e gata
pentru orice vreau să arunc în el.
Cred că mi-a spart nasul.
Nu e vina mea. Am reflexul unui soldat.
Am crezut serios că eşti gata.
Spune-i iubitului tău că trebuie să fie atent
când spune lucruri pe care nu le gândeşte.
Nu e iubitul meu, tată. Este logodnicul meu.
Să te ducem acasă.
Nu se opreşte. Nu ştiu de unde vine tot sângele.
Te rog, nu vreau asta.
De ce mai ai toate aceste cutii idioate?
David, eşti beat.
Bea puţină apă. Să mergem la culcare.
M-a pocnit în faţă, Jeannette.
- Ştiu. - Mi-ai spus să nu-mi fac griji,
şi apoi m-a lovit chiar în mijlocul feţei.
Toată lumea striga, era atât de tare...
Şi tu ai ţipat la mine.
Ai spus "omoară-l,"
strigând chiar în urechea mea. Ca o nebună.
Te rog, bea puţină apă.
Asta e ceva serios, Jeannette. Tatăl tău e complet nebun.
Eu pot să-i spun aşa, tu nu.
Mama ta delirează.
Biata Maureen. Trebuie să fie nebună
ca a ales să trăiască în acea groapă cu ei.
Vorbeşti despre familia mea.
Ştiu! Şi sunt absolut nebuni!
Jeannette, eu...
Vreau să-mi petrec restul vieţii cu tine,
dar dacă vom încerca şi vom face asta împreună,
nu mai suport nimic din ce a fost în seara asta.
Trebuie... trebuie să urinez.
O să urinez.
Nu vă faceţi griji. Este vorba de o călătorie de 20 de ore până în Texas.
Pot să o fac în mai puţin de 15 ore.
Ne vom întoarce înainte să vă daţi seama.
Cum a murit bunica Smith?
Mama mea era bătrână. Bătrânii mor.
Ţi-a lăsat ceva?
Ce fel de întrebare e asta?
De ce nu putem veni cu voi? Nu vreau să rămân cu Erma.
Tatăl vostru nu a băut de două luni.
Cred că merităm o mică vacanţă.
Dar Erma ne urăşte.
Nu o învinuiţi pentru mizeria ei.
E tot ce ştie.
E o vrăjitoare proastă.
De fapt, este foarte deşteptă.
De acolo a luat-o tatăl vostru.
... a pictat un autoportret
cu o ureche bandajată.
van Gogh.
- Cine este van Gogh? - Aşa e.
Mănânci ce-ţi pun în farfurie.
Dacă o scuipi, mănânci şi aia.
Fără alergat în casă, fără strigăte, fără cântat,
nu se deschid ferestrele, sau perdelele.
Edgar Bergen.
- Cine este Edgar Bergen? - Edgar Bergen, corect.
Este atât de ciudat că tata a locuit aici când era de vârsta noastră.
Da, am crezut că noi am dus-o rău.
Uitaţi-vă la asta.
Crezi că tata a scris toate astea?
Ascultaţi la asta.
"Ar putea fi mai mult decât această pătură de praf negru,
duhoarea curelei,
scârţâitul zăpezii pătate de cărbune.
Mai mult decât sunetul chicotitului ei,
crăpăturile din mâinile ei aspre.
Şi ar putea fi mai multe, dar nu voi şti niciodată
pentru că este imposibil să respiri
când te îneci în..."
Înjurătură.
"Este imposibil să respiri când te îneci în rahat".
Mai încet!
Va fi o săptămână distractivă.
Ai adus o ascuţitoare?
Da, în geanta mea de la parter.
Bine.
- Nu-ţi mai face griji. - Nu, Erma, te rog.
- Faci ceea ce-ţi spun. - Încetează!
Fii liniştit, băiete.
Ascult-o pe bunica.
- Nu, opreşte-te! - Unde te duci?
Stai nemişcat!
Pleacă de lângă el! Lori!
Nădragii băiatului trebuie reparaţi!
Ştiu ce am văzut. E o perversă!
Târfă mică...
Să ne liniştim, bine?
Haide, ţineţi-o jos!
Plecaţi naibii de pe mine, fiare mici!
Nimeni nu se pune cu fratele nostru!
Nu! Nu! Lasă-mă jos!
Tată,
doar ne apăram.
- Erma îl apucase de... - Taci!
Nu vreau să mai aud un cuvânt nenorocit
despre ce s-a întâmplat, sau nu!
Nu contează!
Brian e bărbat. Poate avea grijă de el însuşi.
Nu-i aşa?
Să mergem.
Vii?
Haideţi, copii. Să mergem înăuntru.
Haideţi, să mergem.
Haide.
Ieşi afară.
Nu dacă vei bea.
Ai promis.
Nu mă duc.
Stai, stai.
Nu! Te rog, tată!
Tu...
Vezi ce faci?
A fost o băutură nenorocită!
E o minciună şi o ştii!
O pot mirosi pe puloverul tău!
Haideţi, să mergem.
Eşti dintr-o dată copoi?
De ce nu te duci să-ţi mirosi fundul, în schimb,
pentru că nu miroase prea frumos în aceste zile!
Asta-i foarte amuzant!
Ar trebui să fii la muncă acum!
Vei pierde o altă slujbă!
De ce nu te duci tu să-ţi iei o slujbă
în loc să-ţi pierzi vremea cu toate prostiile astea!
Ce naiba e asta oricum?
Expresionism abstract!
Uite ceva realism pentru tine!
Eşti la fel ca maică-ta!
Nu mă atinge!
Întoarce-te aici, curvă castrată!
- Lasă-mă! - Vino aici!
- Maureen, vrei să sărim coarda? - Da.
Gata?
Hai.
Nu! Nu!
- Haide! - Nu!
- Ridică-te aici, la naiba! - Mamă!
- Rose Mary! - Ţine-te bine!
- Mamă! - Ajută-mă!
Ajutor! Doamne, ajută-mă!
Nu o lăsa să cadă!
Ce i-ai făcut?
N-am făcut nimic!
Ia-ţi mâinile de pe mine!
Nu cred că vrei să-ţi dau drumul... M-a muşcat!
- Trageţi-mă! - La naiba!
A încercat să mă omoare!
- Mamă, te simţi bine? - Sunt bine.
Cum adică, dacă e bine? Eu sunt bine? Tocmai m-a muşcat!
De ce ai împins-o?
Nu am împins-o! A sărit! Jur pe Dumnezeu!
Ştii, e nebună!
Ai văzut, tocmai m-a muşcat! Cred că mi-a rupt...
Iisuse!
Eşti o femeie dată dracului, ştii asta?
Şi tu eşti un împuţit de beţivan putred.
Dar îţi place acest beţivan împuţit, putred, nu-i aşa?
Rex...
Bună, scumpo.
Trebuie să-l părăseşti.
Ştii, când tatăl tău a cunoscut-o pe mama mea,
el a întrebat-o de ce nu avea
niciuna din picturile mele pe pereţi,
şi ea a spus că nu a vrut să încurajeze un obicei fără viitor.
El a privit-o în ochi şi a spus:
"La dracu cu viitorul!
Capodopere ca acestea
ar trebui expuse chiar acum."
Aşa că a dat jos toate picturile ei
şi le-a pus pe ale mele.
Nu se va schimba niciodată.
Trebuie să-l părăseşti.
Nu pot.
Maureen, ai vreo regină?
Du-te la pescuit! Brian, ai vreun nouă?
Du-te la pescuit!
Nu avem nevoie de ei.
Ei nu vor avea niciodată grijă de noi,
aşa că trebuie să o facem singuri.
Vom merge toţi la şcoală şi vom începe să economisim
ca să putem să ne mutăm când suntem destul de mari.
Dacă vrem să scăpăm din asta,
trebuie să o facem împreună.
S-a făcut?
Plecăm naibii de aici.
Dra Bivens mi-a cerut să fiu editorul ziarului anul viitor.
Ce? Asta e uimitor!
Jur, până ajungi să absolvi,
fiecare şcoală din New York se va lupta pentru tine.
Au venit.
Nu-ţi face griji pentru noi. Vom fi bine.
Da.
Am lăsat cinci dolari acolo.
Începe să economiseşti. Tu urmezi.
Tata e în curtea din spate.
Cred că este liber.
Vă iubesc!
Te iubesc.
- În regulă, pa! - Bine, pa!
- Vă iubesc! - Te iubim!
Lori, trebuie să plecăm!
Unde naiba crezi că te duci?
Cred că nu era liber.
- Lori! - Cu tine vorbesc, fată!
Mişcă-ţi fundul din maşină acum!
Condu, hai!
Ştiţi de ce a plecat?
Brian? Ştii de ce a plecat?
Maureen?
Vei pleca şi tu?
Răspunde-mi.
Răspunde-mi!
- Rex... - Taci!
Nu, domnule.
Cineva să scoată gunoiul nenorocit!
- Lori? - Coasta e liberă?
Da. El e leşinat. Cum merge totul?
Ei bine, aseară la restaurant
am întâlnit o profesoară de scris la Barnard.
I-am spus că vei aplica la şcoala ei,
şi a fost foarte drăguţă în legătură cu asta.
A spus că ar fi fericită să-ţi citească marfa.
Vorbeşti serios?
Da. A spus să o sun când ajungi aici.
Asta e incredibil.
Cum arată fondul de evadare?
Se apropie.
Cred că am dădăcit fiecare diavol de copil din Welch, până acum.
Vrei să auzi?
Sună a libertate.
O să-ţi placă cu adevărat aici, Jeannette.
Simţi că respiri pentru prima dată.
Nu cred că el mă va lăsa să plec.
Haide. Nici măcar nu te gândi la asta.
Nu contează oricum.
- Poţi face orice... - Ce a fost asta?
Stai puţin. Poţi să mă suni înapoi?
Bine.
Îmi pare rău.
A murit Erma.
Crezi că Erma i-a făcut ceva vreodată tatei?
Cum ar fi?
Ce i-a făcut lui Brian.
Nu te poţi gândi la lucruri de genul ăsta.
Te va înnebuni.
Ne vom întâlni acasă.
Tată... îmi pare rău pentru Erma.
Când e timpul să pleci, pleacă.
Nu vorbesc despre asta.
"Este imposibil să respiri când te îneci în rahat".
Eşti gata să pierzi cei 40 de dolari?
Poţi să mă plăteşti acum sau să-mi plăteşti mai târziu.
Încă mai crezi în tatăl tău?
Vrei să mă ajuţi să-l înghesuim pe tipul ăsta?
Să facem nişte bani?
Da, bine, deci...
Atâta timp cât îi ataci ego-ul, va continua să se joace.
Îi punem punct în clipa în care îl uscăm de bani.
Ştii ce trebuie făcut.
Robbie!
Bună, Rex.
Jeannette?
Mă numesc Robbie. Nu ştiam că bătrânul Rex are o fiică.
Are trei.
Rex a spus că îţi place să dansezi.
Îţi place să trăieşti în oraşul ăsta?
Este în regulă.
Nu e bine şi ştii asta.
Suntem toţi languste într-o oală în fierbere,
neştiind măcar că suntem fierţi de vii
Mă duc la Chicago
imediat ce îmi permit să economisesc pentru asta.
Dar tu?
Economisesc să mă mut la New York
să fiu cu sora mea.
În regulă. Marele măr.
Îmi place oraşul ăla. Am fost acolo de câteva ori.
O să-ţi placă.
Da.
Robbie! Fă ceva folositor
cu mâinile alea ale tale.
Treci aici să facem un joc.
În regulă.
... buzunarul lateral.
Eşti sigur de asta, Rex?
La naiba!
Patru jocuri la rând, naibii.
Asta înseamnă 80 de dolari dacă nu vrei să facem dublu sau nimic.
Nu. Ia-i pe toţi. Îi meriţi.
Poftim. Spală umilinţa.
Pentru fiica ta...
şi marea ei mutare în New York City.
New York City?
Nu-mi vine să cred că l-am lăsat pe bătrânul băşinos să mă bată.
Nu ştiu dacă sunt supărat, sau impresionat.
Ştii că apartamentul meu e la etaj.
Am o grămadă de discuri care nu sunt în acel tonomat
dacă vrei să vii să le asculţi puţin.
Mulţumesc, dar nu pot.
Rex, te superi dacă o duc sus pe fiica ta puţin
să asculte nişte discuri?
E fată de oraş mare acum. Se poate descurca singură.
Strigă dacă ai nevoie de mine.
Ştii, nu pot sta prea mult.
Este în regulă. Vreau doar să-ţi pun o melodie sau două.
Cred că o să-ţi placă asta.
Unde rămăsesem?
Cred că dansul e cam aşa.
- Încerci să îmi miroşi părul? - Nu.
Ce faci?
Asta încercam să fac.
Nu sunt genul ăla de fată.
Atunci doar dansăm. În regulă?
Cum s-a întâmplat asta?
Bine.
- Robbie, ce faci? - Asta.
Opreşte-te.
Vreau doar să văd ce ai sub această rochie.
Robbie, opreşte-te!
Uşor. Uşurel.
- Robbie... - Este în regulă.
Lasă-mă să-ţi arăt.
Bine. Aşa.
Când eram mică, mi-am dat foc.
E mai rău jos.
O să plec acum.
Ştiam că te poţi descurca singură.
Este ca atunci când te-am învăţat să înoţi
şi credeai că o să te îneci,
dar ştiam că o să fii bine.
Bine, poftim.
Uite partea ta.
Ia-i, sau nu.
Ţi-ar putea prinde bine la marea mutare.
Nu-mi pasă ce ţi-a făcut Erma.
Nu e nicio scuză.
Mă mut la New York,
şi nu poţi face nimic.
Te simţi bine?
Trebuie să plec naibii de aici.
Cineva ţi-a tăiat cu siguranţă porcul, nu-i aşa?
Vreun suspect?
Banii ăia erau ai mei.
De ce ne faci asta, tată?
New York Magazine. Sunt Jeannette Walls.
Salut, mare sculă.
Maureen?
Cum e viaţa ta luxoasă?
Mă pregătesc pentru petrecerea mea luxoasa de logodnă.
Abia aşteptăm să te vedem.
Nu pot să ajung în seara asta.
De ce?
Pentru că mă mut în California.
Nu vorbeşti serios.
Maureen, nu poţi merge în California.
Asta-i în cealaltă parte a ţării.
Trebuie să fim împreună. Întotdeauna am fost.
Nu este adevărat.
Trebuie să închid. Te iubesc.
De ce s-ar duce în California?
Este cât de departe poate merge de ei,
fără să înoate până în Hawaii.
Este vina noastră.
N-ar fi trebuit niciodată s-o lăsăm singură cu ei.
Ar fi urât asta oricum.
David cu siguranţă nu.
Vă mulţumesc foarte mult că aţi venit. Cine vrea mai multă şampanie?
Noi!
Bună, frumosule!
Tu i-ai invitat?
Hopa.
Uite cine e aici.
Bine, bine. Mulţumesc, mulţumesc!
Va fi interesant.
Să începem petrecerea!
Felicitări, scumpo!
Ce foloseşte un bancher drept anticoncepţional?
Personalitatea lui.
În regulă, încă unul.
Care este diferenţa dintre un sac de baligă
pe gazonul tău şi un bancher de investiţii?
Pot să vorbesc cu tine o clipă?
Sunt în mijlocul unei poante.
Bine, păstraţi-vă gândurile, domnilor.
Cine e tipul ăsta?
Elegant. Dar nu văd niciuna dintre picturile mamei tale.
Ce cauţi aici?
Socializez cu toi aceşti oameni fantastici.
De fiecare dată când pleacă cineva, te comporţi ca un copil.
Ai crede că te-ai fi obişnuit până acum.
Ce vrea să însemne asta?
Nu este o surpriză, tată.
Maureen a plecat pentru că prostiile tale au înnebunit-o.
Chiar vrei să vorbim despre prostii acum?
Uită-te în jur! Nu asta eşti tu!
Nu eşti ca acei pioni şi ştii asta!
- Nu da vina pe mine. - Eşti o Walls.
Te-ai născut pentru a schimba lumea,
nu doar să te adaugi la zgomot.
Nu poţi să te căsătoreşti cu nebunul ăla! Eşti mai bună decât el!
Şi eşti mai bună decât rubrica aia de bârfe!
Eşti o scriitoare adevărată.
Îmi place viaţa mea, tată.
Atunci de ce sunt toate prostiile tale
încă ambalate în acele cutii?
Ce se întâmplă?
Nu vrem să-l supăram pe David.
De ce îţi pasă aşa de mult de David dintr-o dată?
Acum face parte din familie. Nu-i aşa, scumpule?
Nu e momentul, bine?
- Când e momentul potrivit? - Nu acum! Bine?
Mai erau încă trei oferte astăzi.
Deci, poţi aştepta până mâine...
- Trebuie să-i spun! - Ce să-mi spui?
Crede-mă, acum nu e momentul!
Ce să-mi spui, mamă?
Lasă-mă să vorbesc!
Ştii cum vă spuneam despre fratele meu
că vinde jumătate din terenul mamei din Texas?
Ei bine, acum că te căsătoreşti
şi ai toate aceste lucruri frumoase,
ne gândeam că am putea...
să împrumutăm banii pentru a-l cumpăra.
Deci, singurul motiv pentru care eşti drăguţa cu David
este pentru că vrei banii lui?
Nu, nu este singurul motiv. Sunt şi o persoană drăguţă.
- Eşti o persoană drăguţă. - Mulţumesc.
Nu am fi cerut dacă nu era urgent, scumpo.
Cât?
- Nu, să nu intrăm în... - Aproape un milion.
Un milion de dolari?
Ceva mai puţin.
Ceva mai puţin...
Dacă pământul unchiului Jim valorează atât de mult,
atunci şi al tău valorează la fel.
Nu ştiu. Nu l-am evaluat niciodată.
Tata m-a învăţat să nu vinzi niciodată pământul.
- Bun sfat. - Aşa-i.
Bunica Smith a murit când aveam 11 ani.
Ai stat pe un milion de dolari
de când aveam 11 ani?
Nu, nu! S-a apreciat în timp. A escaladat.
Ştiai despre asta?
Îţi dai seama ce am fi putut face cu acei bani?
Nu vreau ca copii mei să fie crescuţi pe un cadou nenorocit!
Ce naiba?
Ce naiba e în neregulă cu voi?
Frumos, Rose.
Capră de munte!
Să nu-mi mai spui niciodată aşa!
Jeannette...
David, te rog...
Haide. Ştiu că eşti supărată. Dar hai să ne întoarcem
şi să vorbim despre asta. Haide.
Tată, de ce crezi că toţi am fugit de tine?
Ne înecam.
Tot nu înţeleg de ce ne-ai urmat aici.
Am vrut să fim din nou o familie.
Nu am fost niciodată o familie, mamă. Am fost un coşmar.
Mama ta şi cu mine am făcut tot ce am putut pentru voi, bine?
Am avut grijă de voi,
- şi a fost o familie fericită! - Prostii! Noi am făcut-o!
Am avut grijă unul de altul
pentru că tu erai prea beat.
Era treaba ta să ne aperi şi tu nici măcar n-ai încercat!
- Nu este adevărat, bine? - Este adevărat.
Ţi se întâmplă o istorie revoluţionară ciudată.
- Ai fost un copil fericit! - Opreşte-te, tată. Nu mai vorbi.
Şi ei au fost copii fericiţi! Şi am avut grijă de voi!
Nu mai vorbi! Vorbirea nu înseamnă încercare!
Ai vorbit toată viaţa mea nenorocită!
Şi te-am crezut.
Nu!
Nu face asta.
Nu vă vreau în viaţa mea.
Jeannette, nu vorbeşti serios.
Nu vreau să mă sunaţi sau să-mi scrieţi,
sau să apăreţi din senin.
Nu mai vreau încă una din poveştile tale de rahat.
Nu vreau să te mai văd.
Trebuie să plec.
Ne vedem curând, surioară.
Cred că mi-am dat seama cum să mă descurc
cu lipsa de lumina solară pe deal.
Trebuie doar să instalăm
oglinzi speciale curbate pentru toate celulele solare.
Vezi, mă gândeam
că nu trebuie să pleci chiar acum.
- Ai putea... - Tată...
Ai putea să termini şcoala aici
şi să-ţi iei o slujbă la Welch Daily News,
şi te-aş ajuta
- să scrii acele articole. - Plec.
Îţi aminteşti cum făceam asta?
Îţi aminteşti asta?
Nu vei construi niciodată castelul de sticlă.
- Ba da. - Ba nu.
Ba da. Îl am chiar aici.
Şi chiar dacă îl faci, nu contează.
Iau primul autobuz care pleacă de aici.
Dacă autobuzul se strică, voi merge pe jos.
Voi termina chestia asta...
Voi face autostopul dacă trebuie, tată.
Pot să-ţi garantez naibii.
Construieşte-l dacă vrei, dar nu-l construi pentru mine.
Jeannette...
Capră de munte!
Bine, te voi lua după serviciu
şi vom merge direct la restaurant de acolo.
Unde?
Luăm cina cu domnul Lehocky şi soţia lui.
Jeannette, îţi aminteşti că ţi-am spus despre asta?
Designer de mobilier?
Tipul ăsta are mai mulţi bani decât ştie ce să facă cu ei.
El a făcut scaunul în care stai.
Aşa-i, designerul de mobilier. Am înţeles.
Jeannette, te rog?
Acesta este un cont foarte mare, bine?
Acest lucru va fi imens pentru noi.
Am spus că am înţeles.
Bine. Poţi răspunde? Trebuie să plec.
Jeannette, sunt eu, scumpo.
A trecut prea mult timp.
Nu ne poţi ignora la nesfârşit, scumpo.
Chiar trebuie să vorbesc cu tine despre ceva. Bine?
Ai fost deja la retrospectiva Picasso la Moma?
Mamă...
Nu-ţi pierde timpul.
Chiar nu a făcut nimic valoros
după perioada sa roz.
Toate chestiile astea cubiste sunt atât de triste.
Mamă, trebuie să mă întorc la muncă.
De ce ai venit?
Trebuie să mă aşez.
Ştii cum sunt
în astfel de situaţii sentimentale.
Numai că... nu ştiu ce să fac.
Ce se întâmplă?
Tatăl tău e bolnav. Şi nu se face mai bine.
A încetat să vorbească săptămâna trecută.
Ce înseamnă asta?
A vorbit cu patos despre acea noapte la David,
toate lucrurile pe care i le-ai spus despre băutură,
şi cum vorbele nu-s încercare, şi ce altceva ai spus.
Apoi m-a întrebat dacă cred că vorbeşte prea mult,
şi am spus "da," pentru că vorbeşte.
Şi apoi s-a oprit.
De atunci nu a mai spus un cuvânt.
Nu vrea să se dea jos din pat. Abia mănâncă.
Liniştea este îngrozitoare.
E pe moarte, Jeannette.
Ai dreptul să fii supărată.
Crezi că nu ştiu asta?
Bineînţeles că ştii.
Uite, nu vreau să-ţi spun ce să faci vreodată,
dar ştiu că-l iubeşti şi mă gândesc
că vei regreta dacă nu vii acasă să spui la revedere.
Mamă, am spus la revedere cu mult timp în urmă.
Jeannette...
Medicul i-a spus o lună, dacă nu mai bea,
lucru pe care nu-l face, aşa că, cine ştie?
Ce anume are?
Cam tot ce poţi obţine
din patru pachete de ţigări
şi doi litri de băutură în fiecare zi, timp de 50 de ani.
Nu arată bine. Trebuie să te duci să-l vezi.
Nu, nu trebuie.
Ai dreptate. Nu trebuie.
Dar cam trebuie s-o faci.
El a făcut multe lucruri urâte,
dar a avut momentele sale.
Bărbat pe hol!
Ştie cineva unde este camera lui Jeannette?
Vă mulţumesc frumos, doamnă.
Pentru ce îţi curg mucii?
Ce cauţi aici?
M-am gândit să vin în sfârşit să văd
acest colegiu de fiţe al tău.
Trebuie să spun că pentru educaţie, m-am aşteptat la puţin mai mult.
Mama ta spune că ai părăsit nava fără permisiune.
Ce s-a întâmplat cu toate bursele tale fanteziste?
Nu este suficient.
Şi nu fac reduceri
pentru fetiţele sărace de la ţară cu vise mari?
Nu poţi spune că nu te-am avertizat.
Ai venit tot drumul de la Welch
ca să mi-o spui în faţă?
Ai avut dreptate. Bine?
N-ar fi trebuit să vin aici. Acum renunţ.
Renunţi pe naiba!
Sunt 950 de dolari.
Şi...
e o nurcă autentică 100%.
Ar trebui să o amanetezi pentru cel puţin 50 dolari.
De unde ai toate astea?
New York City este plin de jucători de poker
care nu-şi deosebesc fundul de coate,
iar mama ta a spus că în sfârşit am avut un motiv bun pentru a juca.
Ai făcut asta pentru mine?
De când e nepotrivit pentru un tată
să aibă grijă de fetiţa lui?
Se pare că doamna Lehocky este de fapt, un fan al tău.
Îţi citeşte rubrica în fiecare săptămână.
Bogaţii, albii şi bătrânii sunt publicul nostru ţintă.
Am auzit mesajul mamei tale pe robot.
Se întâmplă ceva?
Mama este mamă.
Ştii, orice ar vrea, te rog să nu renunţi.
Ţi-a fost mult mai bine fără ei.
Oare?
Am fost o echipă atât de mult timp,
încât este greu de spus cine ce face.
Dar Ollie a fost întotdeauna un meseriaş.
Şi eu sunt mai mult o persoană vizuală.
Vi este adevăratul artist al operaţiunii.
Eu doar mă asigur că nu se rup când stai jos.
Dar când eram de vârsta ta,
nu am crezut că se va întâmpla aşa ceva.
Ne-ar fi fost bine să facem scaune
într-un garaj mic tot restul vieţii noastre.
Fă ce te face fericit.
S-ar putea să faci nişte bani din asta, sau nu.
Nu contează deloc dacă faci ceea ce-ţi place.
Şi tu, Jeannette?
Asta ai vrut dintotdeauna să faci?
Nu, de fapt.
Mă interesa odată ştiinţa politică.
Eram foarte dornică să scriu poveşti care contează.
Povestirile tale contează pentru mine.
Mulţumesc.
Nu ştiu, numai că...
nu aici am crezut că voi ajunge.
Poate că nu ai ajuns încă la sfârşit.
Tatăl lui Jeannette dezvoltă o tehnologie pentru a arde
cărbune bituminos de calitate inferioară mai eficient.
Asta nu-i drăguţ? Unde e tatăl tău acum?
Îmi pare rău. Mă scuzaţi o clipă?
Aşa. Cum te simţi?
E atât de urât, tată. Arăt ca demonul.
Nu e nimic urât la tine, mă auzi?
Într-o zi, îţi promit, o să te uiţi la asta
ca la un alt semn de cât de puternică eşti.
Eşti o Walls, capră de munte.
Noi nu suntem ca alţi oameni.
Avem un foc care arde în pântecele noastre.
Şi asta-i dovada nenorocită.
Acum...
Acest cuţit este special conceput pentru a vâna demonii.
Este foarte ascuţit.
Nu-l scote decât dacă-l vezi.
Îl poţi împrumuta în noaptea asta.
Ştii, toţi monştrii sunt la fel.
Le place să sperie oamenii,
dar în momentul în care îi priveşti,
îşi întorc coada şi fug.
Te iubesc, capră de munte.
Părinţii mei sunt înghesuiţi
într-o clădire abandonată din partea de jos a East Side.
Jeannette...
Au fost fără adăpost timp de trei ani înainte,
şi cam aşa ne-au crescut.
Tatăl meu nu dezvoltă o tehnologie pentru cărbunele bituminos,
dar ţi-ar putea spune orice vrei să ştii despre asta.
El este cel mai deştept om pe care îl cunosc.
Este de asemenea beţiv,
niciodată nu termină ceea ce începe şi poate fi extrem de crud.
Dar el visează mai mult decât oricine am întâlnit vreodată.
Şi nu încearcă niciodată să fie cineva care nu este.
Şi n-a vrut nici ca eu să fiu cine nu sunt.
Îmi pare rău, dar trebuie să plec.
Du-te.
Eşti gata să te duci să prinzi acel demon?
Să mergem!
Mă voi duce să iau puţin aer. Te las cu el.
Bună, tată.
Îţi aduci aminte când acei culegători de struguri
din California, au intrat în grevă,
iar podgoriile trebuiau să vândă totul pe un ban kilogramul?
Ai umplut maşina atât de mult că nu puteam vedea pe geamuri.
Brian a găsit câţiva în buzunar două săptămâni mai târziu
care se transformaseră în stafide.
Sau când m-ai lăsat să hrănesc ghepardul la grădina zoologică?
Îţi lingea untul de popcorn de pe mână.
Ceilalţi părinţi au vrut să-mi taie capul.
Erau doar geloşi.
Îţi aminteşti când ţi-ai făcut propriile bretele?
Erau isprava afurisită a unui geniu ingineresc.
Am folosit un cuier şi o bandă de cauciuc.
Pe Dumnezeu, a funcţionat.
Uită-te la acele elicoptere superbe.
Mama spune că nu ai mai vorbit în ultima vreme.
Mi-am luat ceva timp să mă gândesc.
Ce e asta?
Este fiecare poveste pe care ai scris-o din clasa a opta.
M-am gândit că ai putea să începi să adaugi acolo pentru mine.
Mi-am petrecut toată viaţa
vânând acei demoni din sălbăticie.
Şi tot timpul
se ascundeau în burta mea.
E o stare tristă în care să-ţi petreci viaţa,
să-ţi fie frică de sinele tău.
Ştiu...
că nu v-a fost uşor, copii.
Am multe de regretat în viaţa mea.
Tată...
Nu uita niciodată
cât de frumoasă eşti, capră de munte.
Şi deşteaptă...
creativă şi puternică...
Eşti atât de puternică.
Nicio fetiţă nu ar trebui vreodată
să-şi ducă tatăl în spate.
Nu eşti deloc ca mine, capră de munte.
Ţie nu ţi-e frică.
Sunt ca tine.
Şi mă bucur.
Am avut nişte vremuri bune, nu-i aşa?
Nu am construit niciodată acel castel de sticlă.
Nu.
Dar ne-am distrat plănuindu-l.
Bună! La mulţi ani de Ziua Recunoştinţei.
- La mulţi ani. - Ceva miroase bine!
Cum e viaţa ca independent?
Încă mă obişnuiesc cu asta.
Da? Îţi place să fii din nou săracă?
- Mulţumesc, Brian. - Ai grijă cu copilul meu.
Maureen...
Îmi place noul loc.
Cum e în California?
Este foarte frumos şi însorit.
Iată-ţi cadoul de casă nouă.
M-am gândit că ţi-ar plăcea unul cu el.
Nu am făcut aşa bine părul, dar...
Îţi place, scumpo?
Este perfect.
Ce? Ce?
Nu ţi-am spus niciodată despre asta?
Nu, nu mi-ai spus.
Nu avea bani pentru cadouri,
aşa că ne lua pe fiecare afară
şi spunea că ne putem alege propria noastră stea.
- Serios? - Da, da, pe oricare vrem.
Aşa că am luat-o pe Rigel.
Este cea mică albastră, de pe piciorul lui Orion.
Care a fost a ta, Lori?
Eu am ales Betelgeuse
pentru că avea această nuanţă frumoasă de roşu,
şi apoi, mai târziu în acea noapte tata mi-a spus
că avea acea culoare doar pentru că era pe moarte!
Da! Ai înghiţit-o fraiero! Erai atât de supărată!
Da, pentru că nu m-a lăsat să aleg altă nouă!
"Pentru că nu există politică de retur în spaţiul cosmic."
"Asta funcţionează numai pentru jucăriile din plastic fabricate în Japonia".
Dar el a mai spus:
"când prostiile tuturor celorlalţi se vor strica şi vor fi uitate,
tu încă vei mai avea steaua ta."
Da.
Jeannette, ce se întâmplă?
Te simţi bine?
La ce te gândeşti, scumpo?
Doar...
Mă simt foarte... norocoasă.
Să facem un toast pentru Rex.
Viaţa cu tatăl vostru nu a fost niciodată plictisitoare.
Traducerea şi adaptarea: Dorula.
Sincronizarea pentru BD: killyou @ MYXZ Team
Toate acestea sunt portrete ale oamenilor.
Am o cutie întreagă cu flori acolo.
Aici oamenii îmi iubesc florile
mai mult decât în New York.
Ştii povestea lui Jeannette
despre cum i-a dat el o stea.
Ce diferenţă între poveştile lui Lori şi Jeannette.
Jeannette: "Am o stea.
Tati, eşti atât de minunat.
Te iubesc."
Şi Lori spune, "Al naibii nenorocit,
nu ai avut destui bani".
Povestea stelei.
Tata iubea gesturile mari
care de preferinţă nu necesitau
o mulţime de urmări.
Şi a făcut-o de două ori.
Am făcut asta prin alegerea mea liberă.
Deci nu am regretat-o. A fost o experienţă.
Am învăţat multe din ea.
Chiar dacă mă duc pe apa Sâmbetei,
tot am ieşit câştigătoare.
Tot am ieşit câştigătoare.
Orice idiot
poate vedea că asta-i o confiscare de pământ
de către oficialii oraşului
folosind banii contribuabililor
ca să distrugă clădirile, astfel încât să poată
să dea proprietăţile dezvoltatorilor blestemaţi,
astfel încât dezvoltatorii să le plătească pe sub masă.
Nu este nou, dar a mers
în măsura în care i-am lăsat să continue.
Vă rugăm să evaluaţi această subtitrare la adresa www.osdb.link/6bc2v Ajuta alţi utilizatori să aleagă cele mai bune subtitrari