Subtitles downloaded from www.OpenSubtitles.org
Subtitrarea: BCHMan/Avocatul31 Subtitrari-noi Team/www.subtitrari-noi.ro
Primarul nu vrea ca articolul despre preţul benzinei
să apară decât după următorul trimestru...
Transmite-i primarului că mă consider jignit.
Nu aş periclita integritatea jurnalistică a acestui ziar
pentru agenda politică a unui primar de închiriat.
Prea bine, domule...
Deci, Britt.
Iată-ne din nou.
Trimis acasă după altă bătaie în curtea şcolii.
Ştiu că-ţi e dor de mama ta.
Şi mie îmi e.
Dar trebuie să mă îngrijesc de 750 de angajaţi,
iar tu trebuie să te îngrijeşti de tine.
Şi totuşi, se apre că-ţi cer prea mult.
Încercam să opresc nişte bătăuşi...
Nu contează că încerci, dacă mereu dai greş.
Nu, tată!
Crezi că-mi place să fac asta?
- Da! - Ba nu.
În fiecare săptămână faci câte o prostie.
Dacă faci asta pentru a primi atenţie,
ai toată atenţia pe care ţi-o pot da.
Îmi iroseşti timpul.
Peste 20 de ani...
Nu, tu nu.
Ia loc.
Amândouă sunt la fel de confortabile.
Cu ce te pot ajuta?
După cum ştii, m-am străduit toată viaţa
să-mi ating un singur ţel.
Şi acest ţel, pe care mi l-am îndeplinit de fapt,
era să mă ocup de toate infracţiunile din Los Angeles.
De aceea, faptul că tu presupui că poţi deschide acest stabiliment
fără permisiunea mea,
fără plată şi să mai şi vinzi narcotice în el,
este de neconceput.
Serios?
Şi sincer să fiu, chiar jignitor.
Drept urmare, trebuie să-mi predai mie
dreptul de proprietate al acestui stabiliment,
în timp ce tu devii angajatul meu.
Ce, noi... suntem angajaţii tăi?!
Da, sau închizi pentru totdeauna.
Tu alegi.
Bine, cum ţi se pronunţă numele?
Ch... Tchaikovski.
Chudnofsky.
Char... chadost... chod dosky.
Chud... nof... sky.
Chudnofsky.
Bine, Chudnofsky.
Pupă-mă-n fund.
Lipeşte-ţi buzele de fundul meu
şi pupă-l.
Sărută-l franţuzeşte.
Gâdilă-l cu mustăţile tale lungi.
Am o veste proastă pentru tine.
S-a dus vremea ta.
Eşti bătrân, eşti plictisitor, nu mai eşti de speriat.
Te îmbraci ca naiba.
S-a terminat pentru tine, bine?! Asta a fost vestea proastă.
Acum, vestea cea bună e că
te poţi pensiona.
Te poţi duce să joci golf.
Să iei cina la ora trei după amiaza.
Să te joci cu nepoţii, să bei Metamucil,
nimicuri de-ale bătrânilor.
Bine, uită-te la mine.
Am un nume pe care oamenii îl pot pronunţa.
Mă cheamă Danny Clear.
Fac trafic de metamfetamină.
Oamenii-mi spun Crystal-Clear.
E simplu.
Ia uite ce loc tare am aici.
Am multă sticlă peste tot.
Am un pian transparent.
Ia uite-i pe băieţii mei.
Sunt tunaţi.
Avem Gucci, Armani, încă un Gucci.
Făcut pe comandă!
De asta ai nevoie ca să ajungi în vârf în ziua de azi.
Nu de muncă.
Nu să te îmbraci ca Moş Crăciun.
Ai nevoie de carismă.
Arăţi ca unchiul meu Gregg.
Un tip foarte de treabă, dar... e stomatolog.
Consideră ăsta avizul tău de pensionare.
S-a terminat.
Închide uşa pe dinafară.
Chiar nu crezi că mai sunt înspăimântător?
Nu.
Bine, bi... ne! Eşti înspăimântător!
Foarte înspăimântător.
Tocmai ai zis că nu sunt.
Ba nu, eşti. Eşti!
Ce e cu Moş Crăciun?
Nu ştiu... Îmi pare rău...
Am spus o prostie.
Ai zis că sunt şi plictisitor. Pistolul meu are două ţevi.
Asta nu e plictisitor.
E şi foarte greu de făcut.
- Răspunde-mi! - Ce?
Ce pot face ca să devin şi mai înspăimântător?
Un nume mai bun? Un nume mai şmecher?
Mai multă culoare, ceva...
Poate... poate că le-ai putea spune ceva oamenilor înainte de a-i omorî.
Dar nu acum. E greu să gândesc cu pistolul ăsta cu două ţevi în faţă.
Scuze.
Mi-ai dat multe de gândit.
N-o să mă omori?
Pricep, mă laşi în viaţă ca să-ţi răspândesc legenda.
Bine, o să fac asta, omule.
O să-ţi răspândesc legenda.
Şi ţi-ai uitat servieta.
Hai s-o facem lată!
Priveşte...
Ce bună e...
Măi să fie...
Bună dimineaţa.
- O... li... via... - Ana Lee.
Ana Lee, asta vroiam să zic.
Rahat.
Fiule, asta vrei de la viaţă?
Asta îţi dă sentimentul de împlinire?
Tată, ţi-am spus,
mâine mă înscriu la Institutul Tehnic I.T.T.
O să-mi câştig traiul reparând calculatoare.
Mi-am petrecut toată noaptea scriind un editorial
despre greaţa pe care o provoacă acest oraş.
Despre corupţia, violenţa şi decadenţa
la care am ajuns să ne aşteptăm ca făcând parte din viaţa de zi cu zi.
Apoi, am dat pagina
şi am văzut contribuţia propriului meu fiu la această nebunie.
Tare, sunt în ziar.
Poate că tu crezi că mă înjoseşti pe mine.
Te înjoseşti pe tine.
Bine, îmi pare rău. Dacă nu-ţi place, de ce nu le spui să n-o tipărească?
E ziarul tău.
Nu pot, pentru că din păcate, astea sunt ştirile.
Ani de zile, eu nu am apărut în ziare, aşa că fă bine şi stai departe şi tu.
Şi ţi-am spus, nu mai du fetele în garajul meu!
Dacă o mai faci, o să schimb încuietoarea.
Poţi să-mi semnezi asta?
Nu te opri niciodată din petrecut.
Hai, s-ar putea să avem primele imagini cu Britt Reid.
Hai, hai!
Filmează, filmează!
Cum treceţi peste moartea tatălui dvs?
Dacă abia acum aţi pornit televizoarele,
James Reid a fost găsit decedat
în urma unei reacţii alergice la înţepătura unei albine,
imperiul său mediatic rămânându-i fiului său.
În timpul campaniei mele de alegeri
pentru postul de procuror general l-am cunoscut pe James Reid.
Imediat, am ştiut sigur că e un om foarte integru.
S-a dedicat în slujba oraşului,
prin eforturile sale filantropice şi prin ziarul său, The Daily Sentinel,
un exemplu de corectitudine.
A fost steaua noastră călăuzitoare.
Ne-a arătat calea.
Îţi mulţumim, James.
Britt, tatăl tău a fost cu adevărat un om mare.
- Când am început campania... - Da, da...
A fost cel mai bun afacerist pe care l-am cunoscut.
A fost mereu primul.
Britt?
Britt, salut.
Îmi pare rău pentru pierderea suferită.
Vroiam doar să-ţi spun
că tata a fost judecător la Curtea Federală.
Cred că am idee prin ce treci.
Când a murit...
am avut multe de demonstrat.
Exact ca tine.
Aşa că dacă ai vreodată nevoie să vorbeşti cu cineva,
adică, dacă vrei să bei un pahar cu cineva...
Să te înveseleşti.
Sunt prin jur.
Mersi, omule, apreciez asta.
- Fii tare... - Bine, tare.
Ăsta e ziarul tău.
Povara nu trebuie să cadă numai pe umerii tăi.
Eu am fost omul de încredere al tatălui tău în ultimii 40 de ani.
O să mă asigur că The Daily Sentinel va merge la fel ca şi până acum.
Ar fi mândru de asta.
Ce zici de toate astea?
Nu zic nimic, omule.
Nu ştiu nimic despre acest ziar.
Nu l-am citit măcar o dată de la cap la coadă.
Poţi face orice vrei cu el.
Eu nu sunt potrivit să conduc The Sentinel.
Nu contează că încerci, dacă mereu dai greş.
Unde e frunza mea?
Al naibii tufiş!
Alo!
Cine-mi face cafeaua?
Cine-mi face cafeaua?!
Îmi explică cineva
de ce în cea mai groaznică zi din viaţa mea
cafeaua are gust de rahat?
De obicei, cafeaua dvs. e făcută de către Kato.
Cine naiba e ăsta?
Se ocupă de maşinile tatălui dvs. şi vă face cafeaua.
L-aţi dat afară ieri, pe el şi pe toţi cei care au lucrat pentru tatăl dvs.
Îl vreau pe Kato aici, acum!
Tu eşti Kato?
Omule, am crezut că numele tău e Henry.
Am crezut că cel care se ocupă de piscină e Kato.
Eu sunt Kato.
Îmi pare rău de tatăl dvs.
A fost un om...
complex.
Da...
Am două întrebări pentru tine, Kato,
după care te poţi duce acasă.
De ce mecanicul tatălui meu face cafea?
Şi de ce fără tine cafeaua are gust de rahat?
Ar fi mai uşor dacă ţi-aş arăta.
Măi să fie! De unde ai chestia asta?
Eu am făcut-o.
- Uită-te la asta. - Incredibil.
Stai cu mine, Kato.
Spune-mi povestea ta.
M-am născut în Shanghai.
Ai auzit de Shanghai?
Îmi place Japonia.
Părinţii mei au murit când aveam patru ani,
iar mătuşica când aveam 12.
Am trăit într-un orfelinat.
Îmi pare rău, şi mama mea a murit când eram mic.
După asta ce s-a întâmplat?
Mi-am făcut câţiva prieteni şi am fugit în lume.
Am trăit pe străzi.
Cum ai ajuns să lucrezi pentru tatăl meu? Povesteşte-mi asta.
- Lucrez în garaj. - Bine.
Într-o zi, tatăl tău a venit cu un Chrysler "65".
Ştiu bine maşina.
Îi plăcea ceea ce făceam.
Mi-a oferit un loc de muncă.
- Am fost de acord. - Cafeaua, cum ai ajuns să te ocupi de ea?
Spunea mereu:
"Nimeni nu-mi poate face o ceaşcă de cafea bună!"
Îl imiţi bine.
Aşa că i-am construit cafetiera.
Faci o cafea a naibii de bună, domnule.
Vrei să vezi ceva tare?
Da.
Nu-i rău, omule.
- Tu ai făcut asta? - Da.
Policarbonat industrial.
Ce naiba e policarbonatul industrial?
Din el se fac cuştile anti rechini.
Ce faci?! Lasă ăla, eşti nebun?
Haide, nu fi laş.
Ce vrei să faci?
Tipule!
Ce tare a fost! Ce-i aia?
Cum merge... acum ce mai faci?
Şi...
Sunt nişte chestii tari de tot, tipule!
Da. Tatăl tău m-a pus să fac tot felul de chestii dintr-astea în ultimii ani.
E tare rău!
Bătrânul devenea paranoic?
- Îţi place aia? - Da.
Ia vezi asta.
Tu ai desenat astea?
Sunt grozave.
Kato, eşti un artist bun.
Sunt foarte impresionante.
Mersi. Aia mi-ar place să fac cu adevărat.
Măi să fie!
Kato, eşti vreun pervers?
Desigur, şi eu aş putea desena ceva aşa de sexi.
- Bere? - Da, ar fi bună o bere, desigur.
Mersi.
Kato.
Ce părere aveai despre tatăl meu?
Era de treabă.
Hai, spune-mi.
Era şeful meu.
Nimănui nu-i place de şeful său.
Nu te purta cu mânuşi, Kato. N-o să mă jigneşti.
Spune-mi sincer.
Ca de la bărbat la bărbat.
Era cam nesimţit.
Da.
Tu eşti... uită-te la asta.
Sunt un geniu.
Eşti un geniu!
- Da, da... - Eşti un geniu nebun.
Îmi place muzica clasică.
Eşti un geniu căruia îi place muzica clasică.
Ştii ce eşti? Eşti un briceag uman.
Nu ştiu ce înseamnă asta.
E chestia aia mică din care scoţi tot felul de chestii.
Şi în clipa în care zici că nu pot fi mai multe
apare încă una. Asta eşti tu. Ba chiar eşti îmbrăcat ca unul.
Ai putea avea un plus mic desenat pe piept.
- Hai să mai bem. - Da, să mai bem.
- Gam Bei. - Gam Bei, da.
Acuma vorbeşti în chineză.
Rahat, scuze.
Am stat trezi zile să fac o bară de protecţie nouă pentru Rolls Royce-ul ăsta.
A doua zi după ce am terminat, a lovit maşina.
Chiar a zis că e vina mea.
S-a dat la mine.
Aşa făcea el.
Să mai investigăm o poveste din cele zece milioane pe care le am.
Sunt tânăr.
Unii se luau de o fată la şcoală, aşa că am încercat să-i opresc.
Am probleme.
Ce face tata? Îmi ia jucăria preferată
şi-i rupe capul, chiar în faţa mea,
după care o aruncă la gunoi.
Încercam să ajut. Asta vroiam să fac.
Incredibil.
A fost...
A fost un idiot, toată viaţa lui. Iar după...
i-au făcut o statuie. Nu cred...
Oamenii se vor uita la ea şi vor crede că a fost un om grozav, dar nu e aşa.
Nu e corect deloc.
Nu e drept.
Ei bine, Kato,
ce zici să ne facem singuri puţină dreptate?
- Vorbeşti serios? - Foarte serios.
Hai să facem ceva nebun.
Hai să facem o nebunie!
- Bine. - Hai s-o facem.
- Bine. - Da.
Să-i dăm drumul, Kato.
Crezi că-mi place să fac asta, tată?
Vino aici.
Pare a fi de rău augur.
Rahat, nu!
Ce să fac?
Doamne.
Lăsaţi-i în pace!
Prindeţi-l.
Rahat!
Am făcut o greşeală.
Rahat!
S-a întâmplat...
Bine, bine, nu!
O să-i fac o obturaţie de canal.
- Nu vreau. - Taie-l!
Deschide gura...
- Eşti mort. - Hai. Pe el!
Britt, în spate.
Mănâncă rahat.
Scapă de el.
Stai. Aşteaptă-mă.
Hai, hai! Am intrat!
Kato, ce nebunie a fost!
- Incredibil. - Da.
Măi să fie!
Doamne, Kato.
Rahat, Britt.
Nu.
Eşti un şofer bun?
Glumeşti?
Când eram mic, aveam nişte...
- Kato, nu acum, condu. - Bine...
- Fii calm. - Ce ne facem?
Poartă-te normal.
Trage pe dreapta, acum!
Ce faci?
Încerc să scap de el.
Acum suntem implicaţi într-o urmărire de maşini.
Vine.
Arată-mi mâinile.
A încercat să ne omoare.
Noi suntem băieţii răi, rahat.
Suntem la ananghie.
Nu.
La naiba!
Kato...
Cred că ăsta e cel mai grozav moment din viaţa mea.
Ştiu. Şi la mine la fel.
Suntem buni.
A fost nebunie. Cum ai făcut asta?
I-ai rupt în bătaie pe ăia.
Locurile în care am crescut erau periculoase.
A trebuit să învăţ să mă bat de când eram mic.
Era de parcă ştiai unde sunt oamenii fără să te uiţi măcar.
- Erai aşa de rapid! - Începe să-mi bată inima puternic.
E de parcă timpul încetineşte.
Incredibil, ce tari suntem.
M-ai auzit, tată?
Am reuşit.
A fost extraordinar.
Kato, vorbesc serios.
Voi vorbi serios cu tine,
aşa că ascultă-mă.
S-ar putea să par ciudat sau mai intim,
dar înţelege-mă, bine?
Ce-am făcut astă seară
a fost fantastic.
A fost extraordinar.
I-am salvat pe oamenii ăia, omule.
Le-am salvat viaţa.
Uite ce zic eu.
Hai să facem în continuare asta.
Poţi să baţi milioane de tipi în acelaşi timp,
pentru că poţi să opreşti timpul
sau ceva de genul ăsta, când îţi bate puternic inima.
Zic să facem asta în fiecare seară.
Kato. Kato?
Am putea fi eroi...
Uite...
Suntem la televizor.
Au fost prinşi pe această cameră de supraveghere...
- Eu unde sunt? - Nu ştiu.
Sunt prea rapid pentru televizor.
Da, exact.
A fost profanată şi asta la doar câteva zile...
I-am salvat pe oamenii ăia, iar ei vorbesc doar de prostia aia de cap.
Cum să fim eroi, dacă ei ne consideră infractori?
Sunt consideraţi înarmaţi şi periculoşi.
Gândeşte-te la asta, Kato.
Care e singurul lucru pe care îl au în comun toţi supereroii?
Colanţi.
Nu.
Pelerină.
Nu, Kato.
Toţi ştiu că ei sunt băieţii buni,
că sunt eroi.
Tot ce trebuie să facă răufăcătorul, e să împuşte câţiva nevinovaţi
şi l-a prins la colţ pe băiatul bun. Trebuie să facă tot ce i se spune.
Aşa e în toate filmele. În toate benzile desenate.
E peste tot. E o prostie.
Dar, dacă tipul rău crede că tipul bun
e şi el un tip rău,
atunci n-ar mai putea face asta. Asta vom face noi altfel.
Noi ne vom da drept răufăcători,
dar ne vom purta ca eroi.
Dar, atunci, şi poliţia şi răufăcătorii
vor încerca să ne omoare.
Suntem deja morţi, Kato.
Adică, serios, nu ai...
Uită-te la noi. Ne-am irosit degeaba potenţialul.
Tu, puţin mai mult ca mine.
Vreau să zic, cum vrei să se intituleze autobiografia ta?
"Schimburi de ulei şi cappucino"?
Pentru că eu cred că "Făcând arşice pe unii",
de Kato, sună mult mai bine.
Aş citi cartea asta, iar eu nu prea citesc.
Dar când l-ar adapta într-un film,
aş vedea şi filmul.
Kato.
N-ar mai trebui să faci cafea pentru nimeni, niciodată.
Îţi iroseşti talentul.
Nu de moarte trebuie să te temi,
ci de faptul că nu ai trăit de la bun început.
Aşa e, a fost plăcut să-i salvez pe oamenii ăia.
Practic, eu i-am salvat, dar m-ai ajutat şi tu, presupun...
- Mă rog... - Mă rog. Să nu intrăm în detalii.
Dar de ce ne-ar lua în serios oamenii?
Suntem doar doi oameni care au furat un cap.
Ştiu cum să-i fac să ne ia în serios.
Bine, domnilor.
Curtea îşi începe şedinţa.
Să discutăm, oameni buni.
Începem?
Cine e tipul ăsta?
Cine e amicul tău?
El e omul meu.
Nu sunt omul tău.
Nu e omul meu, nu.
E... nu e omul meu.
E ca...
E ca "Omule!". E...
Nu al meu... e platonic... suntem...
Suntem prieteni platonici. Suntem masculi prieteni platonici.
El e asociatul meu.
Da, asta e şi nu contează.
Ce contează,
e cum ne vom ocupa de acest incident groaznic.
E clar că oricine a făcut asta trebuie luat în serios.
Iar ăsta e numai începutul.
Vorbim de afaceri.
Chestia sta cu vandalismul, pricep...
Ascultă, hai să nu exagerăm întâmplarea asta.
Îl voi exagera pe tipul ăsta oricum voi vrea eu!
E ziarul meu, Axford, şi îl vreau pe omul acesta pe prima pagină.
În vreau pe pagina de internet.
Vreau să scrii pe blog despre el.
Îl vreau pe toate canalele de ştiri pe care le avem.
Vreau ca tot oraşul să ştie
cât de periculos e acest om.
Cel care a tăiat capul statuii tatălui meu.
Nu pe al tău.
Bine.
Din moment ce nu avem nicio informaţie despre identitatea lui,
cum o să-i spunem?
Simplu.
Ştiu.
Acest om
se numeşte Albina Verde.
E cam jalnic...
Aşa e, sună ca numele unui magazin de tricotaje sau ceva de genul ăsta.
Parcă ar fi un baton energizant.
Nu... nu mi-a ieşit cum trebuie.
Mai bine Distrugătorul Verde.
Viespea Verde.
Nu, mai mult...
- Ce? - Ce e?
Viespea Verde.
Sună destul de bine.
Mult mai bine.
- Vă place asta? - Da.
Viespea Verde să fie.
- Viespea Verde. - Bine, bine...
- Rămâne stabilit. - Da.
Pe prima pagină de mâine va fi
"Viespea Verde".
- Asta dacă nu vă place Albina Verde? - Nu... mai rău... mult mai rău.
Bine, în fine.
Să mergem, Kato.
Va fi o noapte lungă.
Cine e Viespea Verde?
Eu sunt.
Trebuie să-ţi găsim un nume tare şi ţie.
Micuţul Înţepător.
Eu sunt Viespea Verde.
Tu eşti înţepătorul meu.
În niciun caz.
Borcanul cu miere.
Pricepi? Albinele fac miere. Tu eşti borcanul meu cu miere.
Sunt casele mele.
Statui decapitate?
Eu am decapitat oameni adevăraţi.
Nu mi-aş face prea multe griji.
N-ai nevoie de afacerile lor.
Nu-mi fac griji.
Cine ţi-a spus că-mi fac griji?
Dle procuror general Scanlon!
În urma atentatului cu bombă de la clubul de noapte
de săptămâna trecută şi, acum, cu Viespea Verde,
unii spun că străzile s-ar putea să nu mai fie aşa de sigure cum susţineţi dvs.
Băieţi, încetaţi, nu mai uniţi puncte diferite cu linii invizibile.
Viespea Verde e doar o glumă.
Ar trebui să vorbiţi de faptul că
de când am fost ales, infracţiunile au scăzut considerabil în oraşul Los Angeles.
Mulţumesc.
- Salut. - Salut.
Sunt Lenore Case.
Sunt angajata temporar pentru postul de secretară al dlui Reid.
Astăzi e prima mea zi.
Mă bucur să te cunosc.
Eu sunt Kato.
E şi prima mea zi.
Serios, îmi face plăcere să te cunosc.
Lucrezi pentru dl Reid?
Da, sunt asociat cu el.
Cred că e minunat.
Este.
Până acum.
Kato, am o întrebare importantă pentru tine.
Cine e tipa cu corp grozav
din spatele meu?
Glumesc. Salut, sunt Britt Reid.
- Deţin acest ziar. Ce faci? - E o plăcere să vă cunosc, dle.
- Eu sunt Lenore Case. - Mersi...
Am fost trimisă la dvs. temporar, până vă găsiţi o nouă secretară.
Bingo.
Pe aici.
Deci.
Am o întrebare, ce părere ai
despre felul în care este acest ziar,
aşa cum e el, astăzi.
Dă-i drumul.
Sinceră să fiu, ziarul a luat-o în jos în ultimii ani...
- La capitolele calitate şi ambiţie. - Serios?
Desigur, întreaga industrie
a primit o lovitură din cauza internetului.
Se fac presiuni mari pentru tipărirea unor articole uşor de digerat.
E ultimul ziar deţinut de o familie din oraş
şi unul dintre puţinele ziare care încă nu depind de un conglomerat de nivel naţional.
Deci, e de înţeles.
- Conglomerat? - Dar The Sentinel se folosea
de independenţa sa pentru a fi, să-i spunem, sfidător.
Spre exemplu, ultimul articol scris de tatăl dvs.,
înainte de atentatul de la clubul de noapte,
a fost o ştire adevărată.
Genul acesta de articol poate face diferenţa.
Ce bine a fost. Te pricepi, nu?
Am studiat jurnalismul. Am o diplomă în criminologie.
- Chiar aşa? - Da.
Criminologie.
Studiul minţilor criminale.
Ce părere ai despre Viespea Verde?
Spune.
Mai întâi, sunt două tipuri de minţi criminale.
Este psihopatul egomaniac şi maniacul puterii.
El pare să se încadreze în a doua categorie...
- Pentru că sfidează mass-media. - Ce crezi că va face în continuare?
Asta...
Care e următoarea lui mişcare, vroiam să întreb.
Probabil va încerca să acapareze şi mai multă putere.
Va lovi pe cineva chiar pe terenul respectivului.
Practic, va începe cu nimicuri
şi va urca spre vârf.
Adică, asta i-a făcut John Gotti lui Paul Costellano în 1985.
- Şi i-a mers? - Da.
Uită-te la tine.
Chiar ştii multe despre asta.
Şi eşti şi minunată şi frumoasă.
Stăteam aici şi mă gândeam,
de ce-ţi urmezi asta acum, în...
Kato, ajută-mă...
Amurg.
Amurg?
- Amurg? - Da.
Am văzut filmul, dar nu înţeleg...
Nu asta vroiam să spun.
Nu filmul.
Cred că dacă am face filme, ar fi ceva de genul...
"Cocoon".
Sau ceva de genul ăsta.
La o vârstă mai înaintată.
Ce, am doar 36 de ani.
Ai 36 de ani?
Măi să fie, ce nebunie.
Credeam că ai cel mult 31.
Nici nu ştiam că puteam angaja la vârsta de 36 de ani.
Va trebui să construim o rampă.
De ce acum?
Nu vrea să-ţi spună.
Nu cred că ştii ce spui, Kato.
Ba nu, dl Kato are dreptate.
Nu-mi face placere să discut asta
şi dacă înseamnă că nu voi mai fi angajata temporară a dvs.,
atunci îmi pare rău...
Exact asta înseamnă.
- Da. - Bine, mulţumesc.
Pentru că eşti secretara mea permanentă.
Uite ce s-a întâmplat, Lenore.
Ai demonstrat două lucruri.
Tupeu.
Şi un singur lucru îmi place la femei.
Tupeul.
Fii secretara mea permanentă.
Glumeşti?
Nu glumesc. Aşa sunt eu.
În fiecare zi, toată ziua.
Aşa fac să plouă.
Vreau să lucrezi pentru mine.
Spune da.
- Serios? - Nu gândi, spune da.
- Bine, o fac, da. - Îţi mulţumesc, da!
- E grozav. - Aşa e, e grozav.
- Dle Kato, mulţumesc mult. - Nu-i mulţumi lui.
- Nu a făcut nimic. - Mulţumesc, promit să nu vă dezamăgesc.
- Nu cred că o vei face. - Mă voi ocupa de documentări.
- Bine... - Voi cerceta evenimentele, voi corecta...
- Orice aveţi nevoie. - Perfect...
Ce-ar fi să începi prin documentarea Viespii Verzi. De fapt, e perfect.
Ce tare e!
E o nebunie ce tare e!
- Ascultă. - Ai notat tot ce a zis?
- Cred că da. - Lasă-mă să văd.
Perversule.
Să trecem la treabă, Kato.
Bine, avem un plan.
Începem de jos şi urcăm spre vârf.
Bine.
Avem nevoie de o maşină.
Normal că ne trebuie o maşină.
Cu arme.
- Şi armură. - Genţi tari, care se învârt.
Un dozator pentru răcoritoare.
Un claxon care să cânte La Cucaracha.
Să fie plină cu chestii tari.
- Pot face asta. - Kato, vreau să mă iei de mână
şi vreau să vii cu mine în aventura asta.
Vin cu tine,
dar nu vreau să te ating.
Bine, nu trebuie să mă iei de mână,
dar vei veni cu mine în această aventură?
Asta.
Asta va fi o fată rea.
Kato!
Vino mai aproape.
Am o idee pentru maşină.
Scaune efectabile.
Scaune ejectabile?
Nu ţi se pare o idee bună?
- Salut. - Salut.
Sunt foarte emoţionat acum.
Abia aştept.
Ce naiba?
Ai grijă la picioare.
Gloria Frumuseţii Negre.
E minunată.
E neagră.
Incredibilă.
Uităm ceva foarte important.
Uită-te la asta.
E aşa de tare.
Unde mergem?
N-am idee, credeam că ştii tu.
Bine, am o idee.
Bine.
Biroul dlui Reid.
Mă uit la tine.
- Poftim? - Glumeam.
Britt Reid la telefon.
Lucrezi peste program, deci...
Dl Case nu se supără?
Nu există niciun domn Case.
Nu de asta sun.
Sun pentru că...
Ţii minte toată aceea documentaţie despre Viespea Verde,
în care se presupuneau următoarele lui acţiuni,
poţi să ne trimiţi acele hărţi? Hărţile cu infracţiunile.
- Da. - Ne-ar ajuta mult.
- Trimite-le prin fax. - Da, o clipă.
Şi va ajunge imediat.
- Dacă mai aveţi nevoie de ceva... - Bine.
- Îmi puteţi spune. - Perfect.
Mulţumesc, la revedere.
Mă vrea foarte mult, la nebunie.
South Central.
Da, avem 14 crime.
34 de atacuri.
116 arestări pentru droguri.
Luna asta.
Pare un loc bun în care să debuteze Viespea Verde.
Să-i dăm drumul, Kato.
Să-i dăm drumul.
Chiar e în estul îndepărtat.
N-am ajuns niciodată prin partea asta a oraşului.
Cred că am ajuns în ghetouri, Kato.
Stai, stai. Crezi că ar trebui să începem de aici?
Da, exact cum zicea Lenore.
Începem de jos, urcăm în sus.
- E foarte intens. - Şi nu vrei s-o facem?
Ba da, ba da. Ar trebui să... hai s-o facem repede, înainte să ne speriem.
- Eu n-o să mă sperii. - Cine ştie cine se va speria.
Nu ştiu... opreşte lângă ei.
Nu vreau să vorbesc.
Cum adică, sunt pe partea ta.
- Nu mai striga la mine. - Opreşte şi...
- Britt, abia vorbesc engleza. - Vorbeşti în engleză chiar acum.
- Bine. - Ce prostie!
În regulă.
- Calmează-te. - Sunt calm.
- Taci, e înfricoşător... taci! - E înfricoşător, taci!
- Încerc să fiu tare... Sunt tare. - Fii tare.
Cauţi marfă bună?
Hola.
Eu sunt Viespea Verde
şi vreau să discut cu şeful vostru.
Discută cu asta, târfo!
Doamne!
Pungile cu boabe. Unde sunt pungile cu boabe?
Da!
Să-ţi arăt cum se face, Kato.
Viespea... Verde... vă... salută.
Muşcă-mi talpa.
Târfo!
Ouăle mele!
Ce-a fost asta?
Pentru cine lucrezi... Doamne.
Pentru cine lucrezi?
Rahat.
Vino aici!
Pentru cine lucrezi?
Chudnofsky. Acelaşi pentru care lucrează toţi.
- Chud... ce... ski? - Chudnofsky.
Ce nume prostesc mai e şi ăsta?
- Chudnofsky. - De unde iei ceea ce vinzi?
Asta n-o să-ţi spun niciodată.
Chiar aşa, niciodată?
Chudnofsky e cu ochii pe noi, băieţi. Trebuie să terminăm tot astă seară.
Tocmai aţi fost înţepaţi.
Da.
Tu.
Ăsta e oraşul meu acum.
Numele meu e Viespea Verde.
Salut, încântat de cunoştinţă.
Salut, ce mai faci?
Oricum,
spune-i şefului tău, că Viespea Verde îi transmite salutări.
Amice,
mi-ai făcut praf laboratorul.
Da, îmi pare rău.
Să ardem asta, Kato.
Explică-te, dle Tupper.
Tipul era nebun.
A intrat cu maşina prin zid.
Era pe jumătate tanc.
Ieşea foc din ea.
Şi?
Aşa e, mi-a dat asta.
A zis că e oraşul lui acum.
Intră un tip în costum de insectă şi tu-ţi umpli pantalonii?
Crede-mă.
Un tip... un adult mascat
e ceva mai înfricoşător decât un tip într-un costum.
Nu-ţi convine costumul meu?
Nu te înspăimântă destul?
Îmi pare rău, nu vroiam să dau dovadă de lipsă de respect.
Ai idee câţi oameni mari au ucis îmbrăcaţi în costume?
- Îmi place costumul dvs. - Şi mie.
Exact la asta mă refeream.
Nu sunt la fel de înspăimântător ca un idiot cu mască verde.
Haide!
Tu zici că vor să ne preia afacerile.
Tipul ăsta deţinea şase din cele mai mari laboratoare de metamfetamine din L.A.
Acum, din cauza acelei Viespi, e mort.
Mi-a afectat afacerile.
Am trei mărturii ale unor focuri trase la semafor de Viespea Verde, aici.
Am o mărturie, un cuplu de vârstnici pretinde
că Viespea Verde le-a arătat degetul...
Viespea Verde şi Şoferul lui s-au bătut cu membrii unei găşti.
Viespea Verde naşte multe întrebări.
Ştim cu toţii că găştile s-au răspândit în ultimii ani.
Bine, astea vor fi temele pentru acasă. Eu am un curs de... yoga...
Oricum, ştirile principale. Publicaţi povestea asta.
Violenţa va continua să se reverse pe străzi?
Poliţia ce face în legătură cu el?
E cineva în siguranţă de...
punct, punct, punct, Viespea Verde?
Şi vreau punctele astea. Vreau puncte în ziar, bine?
Dle Reid, vreţi să trataţi asta mai delicat?
Nu.
Toată campania de realegere a procurorului Scanlon
se bazează pe faptul că face curăţenie pe străzi.
Ştiu că vă cunoaşteţi. Deci, vreţi să...
De fapt, e o idee minunată. Ar trebui să foloseşti asta.
Scrie un articol în legătură cu asta.
Chiar şi procurorul general Scanlon tremură în faţa acestei năpaste.
Foloseşte cuvântul năpastă.
Scrie un articol despre asta.
- Britt, putem vorbi o clipă? - Da.
Uite, ştiu ce încerci să faci aici.
Să transformi ziarul ăsta într-un fel de discotecă. N-o să-ţi meargă.
Nu asta fac. E o femeie cu cap.
- E ceva serios. - Bine?
Fiecare rând pe care-l tipărim are repercursiuni.
Cineva trebuie să-şi asume responsabilitatea.
- Eu! - Mie nu mie frică de ticăloşii ăia
şi n-ar trebui să-ţi fie nici ţie.
Conducătorul lor a fost Daniel, a ajuns pe perete.
L-au ucis pentru că a făcut speculaţii la adresa războiului drogurilor.
Exact asta faci tu şi cu prietena ta.
Ştiu că tu consideri că experienţa mea nu-i bună de nimic.
Dar tatăl tău mă asculta şi asta ar trebui să faci şi tu.
Asta e ştirea pe care vreau s-o public.
Asta voi face, şi dacă eşti destul de norocos să mai fii cu noi,
şi Daniel Ver... Vertila?
Ver-tel-lie, asta ar fi vrut şi el.
Bine?
Ăsta e subiectul, echipă.
Publicaţi-l!
Britt Reid, terminat.
Năpastă?
O vreau pe Viespea asta!
Stai, nu!
Ne-a prins camera.
Care cameră?
Viespea Verde şi complicele lui mascat
au provocat mari probleme în partea de sud, astăzi.
- Kato, micul dejun e servit. - Da.
Tocmai am verificat poşta Viespii.
Nimic nou.
- Sună bine. - Da.
- Am ceva pentru tine. - Serios?
Grozav.
Dragă Britt,
tu eşti "xiongde"-ul meu. Ce înseamnă "xiongde"?
Frate.
Groaznic de frumos.
N-am avut niciodată un frate, omule. Mereu mi-am dorit unul.
Ce mama naibii de ăsta?
E un pistol cu gaze.
Pistolul tău de Viespe!
- Un pistol cu gaze? - Da.
De ce nu un pistol adevărat?
Inamicii noştri au pistoale adevărate.
Nu înţeleg, ce sunt astea?
Ce e asta? Ce sunt astea? Bile cu vopsea?
Nu, sunt cu gaze.
Nebunie. Al tău unde e?
Ai unul? Ai vreo versiune neagră sau ceva?
Nu, numai tu ai.
- Nu? - Nu.
De ce nu? De ce numai eu?
Tu... eşti foarte special.
Ştiu că sunt special, dar cum se face că sunt singurul cu armă?
Pentru că nu ai multă experienţă de bătaie.
Aşa că m-am gândit că ai nevoie de o armă.
Ei bine, să fiu sincer, asta este puţin insultător, omule.
Adică credeam că amândoi am fost grozavi seara trecută.
L-am lovit cu piciorul pe tipul ăla de trei ori în faţă, îţi aminteşti?
L-am lovit în faţă.
- Ştiu... îmi amintesc. - Da.
Te face să arăţi grozav.
Acum trebuie să arăt grozav?
Ce naiba? Ai spus că sunt îmbrăcat ca un proxenet.
Îmi amintesc că m-am gândit: "Ăsta este un cuvânt ciudat pe care-l foloseşte, proxenet"
Dar l-ai rostit, ai spus că sunt îmbrăcat ca un proxenet.
- Aşa erau hainele. - Da.
Arma Viespe este doar un accesoriu.
- Un accesoriu. - Da.
Ei bine, atunci tu ai nevoie... atunci tu ai nevoie de nunchuck-uri.
Dacă nu îţi place, nu o folosi.
Nu, lasă-mă... cum funcţionează?
Rahat!
Funcţionează.
Kato! Kato!
Aici.
Hei, te-ai trezit.
Ce naiba... ce naiba mi s-a întâmplat?
Ce se petrece? Ce s-a întâmplat?
Te-ai împuşcat în figură, din greşeală.
Cât... cât timp am fost inconştient? Cât este ceasul?
Ora 2.
Nu este atât de rău, cred.
În ziua de joi.
Este joi, glumeşti... nu este luni acum?
Nu, îmi pare rău.
Tu mi-ai pus scutecul ăsta?
w w w. su b t i t r a r i- n o i. r o
Ei bine, la ce am lipsit?
La nimic, serios.
Am muncit puţin la Frumuseţile Negre.
Frumuseţi... la plural?
Dumnezeule.
De rezervă.
Cum naiba ai făcut asta în patru zile?
Au trecut 11 zile.
11 zile?
Ce, glumeşti?
Nu dormeam. Am fost în comă, cretinule.
Acum este în regulă. Am reparat gazul Viespii.
Efectul gazului durează doar o oră.
Pot să îl văd?
- Bine, dar ai grijă de data asta. - O să am grijă, vreau doar să mă uit la el.
Dă-mi-l doar o secundă şi o să...
Ne vedem peste o oră.
- Dle Reid. - Hei.
Bine ai revenit.
Mă bucur foarte mult că te simţi mai bine.
Am auzit că acel Mono e cel mai rău.
Mono?
Da, ei bine, este mai bine decât herpesul, nu-i aşa?
- Aici sunt mesajele tale. - Mulţumesc.
Am nişte întâlniri pe care trebuie să le aranjez cu tine.
În regulă, super, grozav.
Aici este cercetarea pe care ai cerut-o.
Viespea Verde, îmi place!
A sunat procurorul Scanlon, a spus că trebuie să vorbească cu tine.
Plictisitor...
Lasă-mă să mă uit la chestia asta.
M-am gândit că am putea merge să luăm cina, sau să bem ceva. Să ne relaxăm.
Da, mi-ar plăcea.
Aşadar...
Perfect, o să fiu acolo.
Asta a fost grozav.
Hei, Kato!
Poţi să-mi faci o cafea?
Ştiu că nu ai întreaga operaţiune aranjată.
Orice poţi inventa este grozav.
Lenore, ai gustat din cafeaua acestui nemernic?
Pentru că este delicioasă.
Este singurul mod în care o pot descrie. Vrei o ceaşcă?
Sunt bine, mulţumesc.
Deci doar o ceaşcă de cafea, Kato.
Aşadar, este un restaurant...
Care tocmai s-a deschis în San Fernando Valley,
şi se numeşte "La Maison de la Vuad".
Chestia este că îţi mănânci mâncarea în întuneric absolut.
Aşa că fără simţul văzului, fiecare înghiţitură e precum un orgasm în gura ta.
- Mă gândeam că poate ar putea... - Biroul dlui Reid.
Sunt procurorul Scanlon, îl caut pe Britt Reid, vă rog.
Bună ziua, dle, da, ştiu că aţi mai sunat.
El... a avut Mono.
Ei bine, lăsaţi-mă să verific. Poate există şansa să rezolvăm asta mai târziu.
Dacă îmi mai spui vreodată să-ţi aduc cafeaua,
o să te bat măr.
Ce ai? Ce este în neregulă cu tine, eşti nebun?
Ăsta este planul nostru. Tu ar trebui să lucrezi pentru mine.
Mi-ai adus o cafea.
Ar trebui să fim fraţi, omule. Ar trebui să fim "Shon-dee".
Ce s-a întâmplat cu asta?
Îmi pare rău.
Ar trebui să-ţi pară rău.
Ne renegăm super eroii
şi este mult stres implicat în legătură cu asta.
Dar nu o luă razna în legătură cu asta, tipule, în regulă?
Vreau cafeaua cu lapte.
Glumesc. Desigur că glumesc.
Mai eşti supărat pe mine, Kato?
- Nu. - Bine.
Oricum, nu ar trebui să fii.
Ce este cu Lenore? Se comportă ciudat în preajma mea?
Nu, de ce?
Îmi place, îmi place de ea.
Şi nu o pot aborda. Este complet inabordabilă.
Adică, este o realitate teribilă. Nu ştiu ce să fac.
Nu te place.
De ce ai dori-o?
Nu ştiu. Dar o doresc, poate pentru că nu mă place.
Nu este o chestie foarte aiurea?
Asta ar putea fi.
Fetele sunt o povară, Kato.
Slavă Domnului că ne avem unul pe celălalt.
Hei, numesc asta seară băieţilor.
Ce spui?
Ce faci?
Nu am ştiut că vrei să ieşim diseară. Ies să beau ceva cu un prieten.
Prieten, cine? Haide...
Tony.
Tony?
Distracţie plăcută!
- Vrei să încerci? - Nu.
Apasă clapa neagră.
- Serios? - Da.
În regulă, o să încerc. Care dintre ele?
Ştii, chestia asta cu Viespea Verde este doar o nebunie, nu-i aşa?
Adică, uneori doar la asta mă gândesc.
M-am simţit legată de asta.
Precum cu tipul ăla cu criminalul Zodiac.
Ce zici de tipul îmbrăcat în negru?
Johnny Cash?
Nu. Partenerul lui.
Partenerul lui? Nu, nu cred asta, că este partenerul lui.
Este probabil doar vreun infractor pe care l-a angajat.
Oricum, amândoi vor fi morţi în scurtă vreme.
Da.
- De ce? - Pentru că.
Viespea Verde a atras mult prea multă atenţie.
Oricine ar fi la conducere se va plictisi de asta.
Îl vor chema şi vor încerca să facă o înţelegere cu el.
Apoi îl vor ucide. Aşa i-a făcut Gotti lui Mengala în '87.
Două săptămâni, maxim două săptămâni. Atât le acord.
- Două săptămâni. - Morţi.
Nu o să-ţi placă asta.
Dar nu avem nimic.
Ca şi când Viespea Verde nu există.
Nu a făcut nimeni nicio afacere cu el. Nimeni nu a fost la închisoare cu el.
Nu a auzit nimeni de el.
Ca şi când ar fi apărut de nicăieri.
Da, trebuie să spun...
Dă un exemplu prost pentru celelalte găşti.
M-am întâlnit cu armenii astăzi. Mi-au spus...
că dacă Viespea este independent, vor şi ei să fie independenţi.
Chiar au spus armenii asta?
Şi am auzit zvonuri că şi coreenii spun acelaşi lucru.
Care coreean?
Kim.
Kim?
Nu, Kim nu a spus niciodată asta.
Facem afaceri împreună de 25 de ani. Suntem prieteni.
Îmi pare rău, şefu'.
Asta este şocant.
Poate ar trebui să mergem acolo
şi să-i învăţăm să-şi ţină gurile închise.
Nu, nu, nu.
Ar trebui să-l ucid eu însumi pe Kim. Îmi este prieten.
Şi îi voi ucide şi pe armeni. Mă va face să mă simt mai bine.
Stai, stai!
Grozav. Ce facem cu Viespea?
Reid.
Ce cauţi aici?
Ghiceşte, nenorocitule.
Am primit un e-mail.
Am primit un e-mail pentru Hornet!
A trimis un e-mail, s-a întâmplat.
Vino aici, uite, vino aici.
Uite, uite, uite.
"Viespea Verde". Eu.
"Ai făcut o treabă grozavă cu laboratorul de stupefiante."
Locul ăla mă costa bani şi oricum voiam să îl închid."
Ăsta este un P.S.
"Să discutăm despre o altă afacere împreună de care am putea beneficia amândoi.
Te rog întâlneşte-te cu mine mâine,
în parcarea de la intersecţia străzii 5 cu strada Union în centru,
la ora 4 p.m."
O altă aventură pentru Viespea Verde,
şi ajutorul lui fără nume.
Se pare că avem nişte planuri de făcut.
Ar putea fi o capcană.
Precum Gotti l-a ucis pe Mangala în '87.
De unde ai auzit asta?
History Channel.
Da...
Să mergem în centru să vedem despre ce este vorba?
Nu. Este în regulă, m-am ocupat deja de asta.
Tu doar umple maşina cu arme şi chestii din astea, bine?
Aşadar, ai făcut singur planul?
Bingo.
Nu ştiu dacă e cea mai bună idee.
- Desigur că nu ştii, Kato. - Ce înseamnă asta?
Înseamnă că tu...
crezi că eşti un tip grozav de priceput la karate care poţi face orice,
iar eu sunt un cretin incompetent,
care are nevoie de o armă care trage vânturi spre oameni. Asta înseamnă.
Spun doar că ar trebui să facem asta împreună.
Iar eu spun doar că ar trebui să te duci acasă.
Ar trebui să te culci, că mâine să poţi procesa...
incredibilul meu plan.
Bine.
Asta este o mare prostie.
L-am supărat pe tipul ăsta.
Iar acum mergem la o întâlnire pe terenul lui.
Am intrat pe terenul lui şi ultima dată.
Şi ghiceşte? I-am bătut măr pe toţi.
Toată lumea ştie ce se întâmplă când te pui cu Viespea.
Eşti înţepat.
"Eşti înţepat", ce înseamnă asta?
Nu este un joc, Britt.
O să murim din cauza ta.
Dacă nu-ţi place planul meu, nu eşti obligat să iei parte la el.
Nici măcar nu cred că ai un plan.
Am un plan, doar că nu ţi l-am spus încă!
Şi este uimitor.
Bine? Aşadar participi? Sau îţi este frică ca unei târfe?
Tu eşti o târfă.
Nu acum, Kato. Nu acum. Virează aici.
Acolo, feţele de joc, Kato, feţele de joc.
Ascultă planul. Iei chestia asta şi ţi-o pui în ureche.
Asculţi telefonul meu, pe care l-am lipit de piept.
Vezi? Când spun cuvântul secret,
care este "Constantinopole".
eu o să-l lovesc pe cel bătrân în boaşe, iar tu îi arunci în aer cu rachetele.
Întoarce! Înapoi, mergi, mergi! Bine.
Asta nu face parte din plan.
Suntem făcuţi sandviş.
Şi aşa, tunetul loveşte fulgerul.
Nu te panica.
Cel mai rău lucru pe care l-am putea face acum este să ne panicăm.
Lasă-mă să mă gândesc.
Bine, nu îţi fă griji. O să fac să ieşim de aici, bine?
Să nu ne îngrijorăm, o să reuşim, tâmpitule.
Ei bine, cu atitudinea asta, o să ieşim, omule.
Devin claustrofobic, Kato.
Bine, lasă-mă să mă gândesc.
Nu. Nu. Nu pot să respir. Ascultă, ascultă.
Suntem îngropaţi, suntem îngropaţi complet.
Bine, bine.
Ce faci?
Fie fac să fim ucişi, fie ne salvăm.
Ai armat rachetele. Ăsta este planul tău?
O să ne arunci în aer, Kato.
Ăsta nu e un plan bun, opreşte-le, omule.
Să ne despărţim?
Ai chef de kabobs la cină?
Fereşte!
Chili!
L-au ucis. L-au ucis pe Chili.
Să fugim.
Sunt ghimpi în ierburile astea. Opreşte-te.
Chestia asta nu ţinteşte.
- Asta e nasol. - Tu nu ţinteşti.
Lasă-te în jos!
Ce?!
Eu sparg geamul, tu trage înăuntru.
Fiecare pentru el!
Dă-te la o parte.
Muriţi!
Rahat!
Aşadar acum o să mă ignori? Asta e?
Precum un bebeluş?
Poate te duci acasă să mănânci mâncare de bebeluşi.
Bea nişte lăptic.
De ce nu vorbeşti ca un bebeluş? "Mama, goo goo".
Bebeluşule.
Bebeluşule!
Cumva, explozia a fost declanşată de acel vehicul.
- Distrugându-l, dar... - Dick Weed.
În regulă, acum îmi spui şi aşa?
Cunosc oameni care mă strigă aşa.
Asta nu este o surpriză pentru mine, nu este un mister, bine?
Ei bine, îmi spui lucruri rele în fiecare zi, tot timpul.
Nu aşa fac partenerii.
Nu suntem parteneri.
Eu sunt eroul, tu eşti ajutorul meu.
Asta este.
Eu sunt Indie, tu eşti Short Round.
Simon... Garfunkle.
Scooby... Do.
Nu te mai prosti. Viespea Verde nu este nimic fără mine.
Eu am făcut gazul paralizant.
Eu singur am conceput maşina Frumuseţea Neagră.
Iar eu nu am ajutat deloc?
- Cu ce, cu scaunele ejectabile? - Exact.
Ce idee grozavă...
Poate că ai pornit tu chestia asta cu Viespea Verde...
Pentru că îţi urai mult tatăl.
- Eşti un egomaniac. - Ştiu.
Exact ca tatăl tău.
Eşti un omuleţ patetic invidios.
- Bine. - Da.
Te descurci grozav cu Lenore.
Ce naiba înseamnă asta?
Nu pleca aşa.
Ce? Ai o relaţie cu ea? Asta ar trebui să cred?
Nu, ăsta este un gest scârbos.
Ştii că o plac. M-am destăinuit ţie, Kato.
Am... am avut încredere în tine.
- Ţi-am spus că o plac. - Încetează.
Tu te dai la orice mişcă.
Sunt uimit că nu te-ai dat la mine încă.
Dacă o să continui să-mi vorbeşti aşa, Kato,
o să te bat măr.
Ca să ştii.
Aş vrea să te văd încercând.
Tu eşti un puşti plângăcios,
iar eu sunt expert în arte marţiale care a crescut fără niciun penny pe străzi.
Ai crescut pe străzi fără penis.
Amuzant.
Eroii îi bat pe ajutoarele de eroi.
- Punct. - Nu fă asta.
- Ce să nu fac? Să nu te înghiontesc? - Te previn.
Bine. Am terminat, uită de chestia asta, ca să putem îndrepta asta.
Da, bine, ai dreptate.
Ai dreptate. Să discutăm.
Îmi pare rău.
Ţi-am tras-o ca unei târfe, Kato.
Vino încoace.
Îţi place asta, Kato? Îţi place asta?
Eşti înţepat când te pui cu Viespea.
Dumnezeule.
Acum sunt tipul care o să te rănească.
Mi-ar plăcea să te văd încercând.
Nu văd nimic cu chestia asta pe mine.
Abia m-ai atins.
Îţi arăt eu atins.
Bine, haide să...
Vrei să pui capăt?
Eşti foarte încăpăţânat.
- Îţi place? Îţi place sau nu-ţi place? - Nu, nu îmi place.
- Îţi place? - Nu îmi place, încetează.
Bine, acum putem pune capăt.
Opreşte-te, opreşte-te. Opreşte-te. Opreşte-te, opreşte-te, opreşte-te!
Reid!
Aşteaptă.
Ajutor!
Ieşi din piscina mea.
Pleacă de proprietatea mea.
Eşti concediat.
Să nu te mai întorci niciodată!
Ajutor.
Nu... nu ştiu să înot.
Te rog... Reid.
Lenore, eu sunt.
Eu sunt, Kato.
- Ce naiba? - Asta este pentru ce l-ai minţit pe Britt.
Ce?
Mi-a spus că sunt o stricată frivolă, apoi m-a concediat.
Chili a fost un luptător bun.
A fost un om cu onoare şi demnitate.
Trebuie să ne arătăm respectul.
O să-l răzbun cu sânge.
Popeye, du-te.
Fă cunoscute aceste cuvinte.
Recompensa este de 1.000.000 de dolari.
Prada este Viespea Verde.
Mort, dacă este posibil.
În viaţă, dacă este necesar.
Nu-mi pasă unde trebuie să meargă, sau pe cine trebuie să omoare.
Vreau capul Viespii Verzi,
şi îl vreau în noaptea asta.
Da.
Toată lumea, căutaţi Viespea.
- Îl vrem mort. - Bine.
Îl vreau... pe cel cu mască.
Cel cu masca verde, da.
Du-te.
- Ucideţi-l pe mascat. - Împrăştie vestea.
- În regulă, o să o fac. - Împrăştie vestea.
- Tipul ăsta Viespea Verde, are o mască. - Un milion de dolari.
- În noaptea asta. - În regulă.
Ai eşuat să ucizi Viespea, Popeye.
Te-am prevenit în legătură cu asta.
Ai dus chestia asta într-un punct în care trebuia să ajungă la apogeu.
Ei bine, asta este.
Sper că realizezi acum că trebuia să nu-mi stai în cale.
Să nu conduci niciodată ziarul ăsta.
Este Viespea Verde de vină? Şapte cadavre îmbrăcate în verde au fost găsite la gunoi.
O scenă înspăimântătoare noaptea trecută
când cadavre au fost găsite peste tot în oraş.
Fiecare dintre ele având haine de culoare verde.
Cu biroul procurorului Scanlon, te rog.
Victimele nu aveau nicio legătură,
Se pare că singura lor legătură era de fapt alegerea veşmintelor.
Ca măsură de siguranţă, poliţia sfătuieşte cetăţenii
să evite îmbrăcămintea de culoare verde. Ca să nu fie ţinte fără voie.
Asta este vina mea. Asta am făcut cu ziarul ăsta.
Şi ce dacă? Cel puţin ai încercat. Tatăl tău ar fi înţeles asta.
Uite, să conduci un ziar trebuie să fie dificil.
Adică, dacă seamănă cu conducerea unei campanii electorale,
trebuie să fie o pacoste.
Din fericire, cred că...
cred că ne putem face viaţa mai uşoară unul altuia.
- Cum? - Ei bine...
Sunt două versiuni ale oricărei poveşti.
Nu-i aşa? Adică, unii văd un eveniment,
şi îl interpretează ca o crimă de război, ştii?
Alţii văd acelaşi eveniment şi îl interpretează ca un eveniment izolat.
- Da. - Cred că aş putea...
să te ajut să te decizi
cum sunt prezentate aceste incidente.
În interesul publicului, desigur.
Ştii? Dacă aceasta colaborare va duce la întărirea poziţiei mele,
ei bine, mă voi asigura ca tu să te bucuri de compensaţii în schimb.
Ce fel de compensaţii?
Frank, vrei să...
vrei să spui că doreşti ca eu să modific ştirile pentru tine?
Pentru realegerea ta? Despre asta este vorba?
Credeam că ai nevoie de ajutorul meu.
Ne ajutăm reciproc
că amândoi să fim în faţă.
Este în interesul amândorura.
Bine, acum am înţeles.
Ai fost la tatăl meu, el ţi-a respins oferta şi te-ai gândit că mă poţi forţa pe mine.
Aşa este? La asta te-ai gândit?
Nu, ceea ce cred eu este ca tu supraapreciezi integritatea tatălui tău.
Ieşi din biroul meu chiar în secunda asta.
Ar putea fi asta ceea ce cauţi.
Mulţumesc.
Cea mai înaltă rată a criminalităţii din ultimii 20 de ani
Respins
Şefu'.
Ce cauţi aici sus? Toţi băieţii vă aşteaptă jos.
Vino aici.
M-am gândit mult.
Şi am avut o revelaţie.
- Care? - Sunt demodat.
Sunt un dinozaur.
Nu în sensul înspăimântător, ci în sensul de dispariţie.
Şi este timpul pentru nişte schimbări.
Ştii, este timpul că eu să câştig nişte... carismă.
Nu am nicio idee despre ce vorbeşti.
- Ce? - Vorbesc despre o idee dominantă.
O temă.
O mască.
Poate o mantie cu stil.
Mă gândesc la moartea lui "Chudnofsky" şi la renaşterea lui "Bloodnofsky".
Ce spui?
- Sincer? - Da.
Cred că este cel mai stupid lucru pe care l-am auzit.
De ce este stupid?
Nu este stupid.
- Ba da, este. - Blood-nof-sky.
Voi... purta culoarea roşie.
De la sânge, te-ai prins?
Este înspăimântător.
Şi super.
Fii atent.
"Fie roşul măştii mele sau a sângelui tău ultima culoare pe care o vei vedea".
O să spun asta oamenilor când îi ucid.
Viespea Verde l-a ucis pe Chili.
Mie îmi lipseşte un ochi.
Nu te poţi duce să le spui asta tipilor ăstora.
Vor crede că ţi-ai pierdut naibii minţile.
Cred că ai o criză a vieţii mature.
Serios, începi să mă sperii.
Vrei să ştii un secret?
Încep să mă sperii singur.
Domnilor.
Domnia lui Bloodnofsky începe în noaptea asta.
Hei.
- Ieşi afară! - Îmi pare rău.
Ce faci? Serios.
Uite, te rog. Ascultă-mă doar.
Kato a minţit despre noi, în regulă?
Ar fi trebuit să afli asta înainte să iei decizia să mă concediezi.
- Nu s-a întâmplat nimic? - Nu.
Slavă Domnului. Ştiam eu, am ştiut că nu s-a întâmplat nimic.
Cretinul ăla.
A spus că aţi făcut asta.
Ce, ce este asta?
- Nu ştiu, dar am ştiut eu că e o minciună. - Este dezgustător.
Este scârbos. Dar nu de asta sunt aici, Uite, am nevoie să te întorci la lucru.
O să fac orice vrei, o să-ţi dublez salariul.
Te rog, lucrurile la "The Sentinel"?
Nu sunt cum par.
Imediat cum Scanlon a început să candideze pentru alegeri,
tatăl meu a încetat să publice ştiri despre crime.
Îl făcea pe Scanlon să arate bine.
Iar eu, eu trebuie să îndrept asta.
Şi am realizat că dacă vreau să fac ceea ce este mai bine pentru lumea asta,
"Daily Sentinel" este cel mai responsabil mod în care pot face asta.
Uite care este problema.
Eu nu mă pricep deloc la jurnalism.
Ăsta este adevărul.
Am nevoie de cineva care se pricepe.
Am nevoie de cineva căruia să-i pot încredinţa viaţa.
Doar... bine? Am nevoie de cineva ca tine. Am nevoie de tine.
Vrei te rog să mă ajuţi?
Britt, eu...
Ştiu, ştiu.
Dumnezeule!
Care este problema ta?
- Dumnezeule! - De ce mi-a făcut asta?
Pentru că ai încercat să mă săruţi.
Da, urma să ne sărutăm.
Nu, nu era aşa.
Ei bine, atunci înseamnă că-ţi datorez scuze.
- Pentru că am interpretat greşit. - Ca de obicei.
În regulă, uite...
Îmi pare rău, nu am plănuit să te sărut.
Când am spus toate alea am vorbit serios.
Vrei să te întorci să lucrezi pentru mine, te rog?
- Te rog frumos... - Dublează-mi salariul.
Şi vreau şi un loc de parcare.
Nu ai un loc de parcare?
- Nu. - Asta este nasol.
Şi dacă te mai uiţi la fundul meu vreodată...
Nici măcar nu-ţi văd fundul.
O să te dau în judecată pentru hărţuire sexuală. Înţelegi?
Îmbrăţişare?
Unde este îmbrăţişarea?
- Biroul lui Britt Reid. - Frank Scanlon.
Aşteptaţi, vă rog.
Procurorul Scanlon.
- Serios? - Da.
- Alo. - Hei, Britt, sunt Scanlon.
Ascultă...
Cred că îţi datorez scuze.
Prea mult sânge în şanţuri.
Ai câştigat. Să împărţim Los Angelesul.
Tu iei "L"-ul, eu iau "A"-ul.
Asta înseamnă că împărţim atât banii, cât şi munca.
Ce bani?
Un milion de dolari pentru astăzi.
Cred că ai înţeles greşit ce voiam să spun.
Aş vrea o şansă să clarific lucrurile.
Lucrurile sunt foarte clare, Scanlon.
- Am trei cuvinte pentru tine. - Nu, nu, nu fă asta...
Du-te naibii, cretinule.
Uite, spune-i că vrei să te întâlneşti cu el. Asta este jurnalism, bine?
Dacă vrei să fii reporter investigator, trebuie să investighezi.
- Spune-i că vrei să te întâlneşti cu el. - Alo?
Bine, ai dreptate. În regulă.
- Fii atentă. - Alo?
Bine. Unde ne întâlnim?
Glumeam. Da, ce-ar fi să ne întâlnim să discutăm despre lucrurile astea?
Probabil este o idee bună, în regulă?
Ce zici să ne întâlnim să luăm cina într-un restaurant micuţ, numit Gonpachi Hibachi,
un local drăguţ pe strada La Cienega, la ora 8:30.
Restaurantul Gonpachi Hibachi. Pe strada La Cienega. În parcare. 8:30.
La Cienega, 8:30.
Despre ce slujbă e vorba?
Vrem să-l ucizi pe Britt Reid.
Britt!
- Hei, Frank. - Salut, Britt.
- Mă bucur să te văd. - Eu servesc sake, tu ce doreşti?
Da, o să iau şi eu un sake, sigur.
Ei bine, mulţumesc că ai venit, Britt.
Nicio problemă.
Dl Chudnofsky.
Bloodnofsky. Blood-nofsky.
Am angajat Viespea Verde.
Tu eşti şoferul.
- Partenerul. - Unde este Viespea?
Chiar acolo.
Primim doar jumătate de echipă?
Cine spune că eşti jumătatea bună?
Unde este Reid?
Ghiceşte.
Dacă mişcaţi vreunul dintre voi
sunteţi morţi.
Nu am venit aici pentru iertare, Britt.
Nu înţeleg.
Da, nu înţelegi nimic. Aşa că o să-ţi explic foarte simplu.
Dacă întâlneşti vreun articol privind crimele...
un tip pe nume Benjamin Chudnofsky,
sau orice altceva care va face oraşul să creadă
că nu sunt eu cel care protejează lumina de întuneric,
o să mi-l aduci mie.
O să mi-l aduci...
iar eu o să-ţi spun dacă este în regulă să-l publici în ziarul tău mic şi stupid.
Aşa am procedat cu tatăl tău.
Şi la fel o să facem şi noi doi.
Scanlon, îmi spui că vrei să las să scrii tu ştirile?
În sfârşit.
Ai înţeles.
Da, am înţeles.
Uite ce nu înţeleg.
Că ţie, fiule, ţi s-a făcut o farsă
de către un tip şmecher.
Reportofon, USB.
Nu, nu îl poţi avea. Este al meu.
Cretin prost.
Te-am apucat de boaşe, Scanlon.
Conduc un ziar, geniule.
Asta va fi mâine pe prima pagină.
Da. Trebuie să spun că sunt impresionat.
Ar trebui să fii. Este impresionant.
Dar asta nu o să te ajute cu nimic.
Cum nu o să mă ajute cu nimic? O să mă ucizi în mijlocul restaurantului?
- Da. - Ce, o să mă ucizi?
Da. Aşa cum l-am ucis pe tatăl tău.
Ce e asta? Tata nu a fost ucis.
El... a murit de la o înţepătură de albină.
Nu, nu. Tatăl tău a murit de la supradoză de epitoxină.
Care se găseşte cel mai adesea în înţepătura albinei.
La care din întâmplare era alergic.
Britt, acea epitoxină...
eu i-am administrat-o.
Rahat!
Gândeşte-te Britt.
Poţi să îţi dai seama de asta, fiule.
Cu creierul tău.
Sunt uimit.
Exact, gândeşte-te.
- Încet... - Bine.
Acum doi ani Scanlon decide să candideze pentru funcţia de procuror general.
Candidează cu o platformă în care promitea că va curăţa străzile Los Angelesului.
Ceea ce este imposibil.
Aşa că, cere mediei să modifice ştirile.
Iar tu ai fost de acord cu asta, ca toţi ceilalţi?
Nici vorbă.
Am refuzat.
Aşa că el... rahat, ce a făcut?
Aşa că Scanlon se hotărăşte să se implice şi mai mult,
face o înţelegere cu un criminal.
Chudnofsky ţi-a ucis reporterul, Verbi... Vertolli?
Nu am mai vrut vărsare de sânge. Aşa că am încetat să mai public ştiri despre crime.
Să fiu sinceră, în ultimii ani, acestui ziar i-a lipsit calitatea şi ambiţia.
Acum, Scanlon îşi poate respecta partea lui de înţelegere,
de a ţine media sub control...
iar Chudnofsky poate face ce doreşte.
Dar Chudnofsky avea un alt plan.
Voia să conducă toate bandele din Los Angeles.
Atunci ai decis să renunţi la înţelegere.
Nu mă mai puteam privi în oglindă.
Am urât fiecare cuvânt pe care ţi l-am spus în dimineaţa aia, Britt.
Aşa că ai început să publici din nou ştiri despre crime.
Iar acum Scanlon este un om mort dacă nu dovedeşte că încă are controlul.
Nu a avut de ales decât să organizeze o întâlnire secretă cu tine
şi să te ucidă personal.
În final, te-ai ridicat de partea binelui, tată.
Acum trebuie să fac acelaşi lucru.
Îmi pot da seama după expresia stupidă de pe faţa ta din ultimele cinci minute
că încerci să pui lucrurile cap la cap.
Dar nu îţi este de niciun ajutor.
Eşti pe cale să fii ucis de către Viespea Verde.
Ce?
Este ajutorul Viespii Verzi.
Are o armă!
Bluf! Bluf! Omorâţi-l.
Înainte să faci asta, vreau să ştii că îmi pare rău.
Îmi pare rău pentru tot.
Te iert.
Hei, nu eu. El, prostule.
Eşti nedumerit? Ar trebui să fii.
- Să mergem. - Să mergem...
Suntem morţi!
Nu ştii ce se întâmplă când te pui cu Viespea?
- Nu. - Eşti înţepat.
Rahat!
Vezi? Tipii răi.
Mergi! Mergi!
- Ce naiba s-a întâmplat? - Urcă în maşină.
Trebuia să-l ucidă pe Britt Reid şi trăgea în mine!
Urcă în vehicul!
Bine, bine, bine.
Eşti în regulă?
- Britt? - Da, sunt bine.
Costumul meu este aici în spate.
Britt Reid este Viespea Verde.
Da, ştiu. Ai angajat un tip să se omoare singur.
Taci!
Britt Reid a înregistrat întreaga conversaţie pe un drive USB.
- Nu putem să îl pierdem. - Nu îl pierdem, îl urmărim.
Kato, mulţumesc, prietene. Ai fost foarte bun, mulţumesc.
- Ce naiba? - Bine...
- Mergem la tine acasă? - Nu.
Uite care e treaba, Kato.
Trebuie să ducem flash drive-ul ăsta la "The Sentinel".
Îl am înregistrat pe Scanlon mărturisind tot.
O să îl punem pe internet.
Asta ar fi vrut tatăl meu.
Acum îl preţuieşti pe tatăl tău?
Da. Vezi tu, până la urmă nu a fost un nemernic.
Ei bine, a fost un nemernic.
Dar nu în sensul în care credeam noi că a fost.
Până la urmă, nu a fost deloc un nemernic... este complicat.
O să-ţi explic mai târziu, bine?
Sunt multe emoţii contradictorii, Kato.
Să mergem, Reid.
Uite care este chestia, Kato. Sincer, am fost invidios pe tine tot timpul.
- Eşti grozav. - Ştiu.
- Ai construit maşina asta... - Ştiu.
Ştii karate.
- Eşti fermecător. - Mulţumesc.
Tipii ăştia sunt incredibil de bine organizaţi.
Treci în lateral.
- Armele portierei. - Ai montat arme portierelor?
Da.
În partea cealaltă!
E rândul tău!
Rahat.
Am scăpat de ei.
- S-a dus. S-a dus. - Da.
La naiba, s-a întors!
Cred că glumeşti.
Tipii ăştia sunt buni.
Acolo, acolo, acolo.
Nu o să reuşim.
Nu o să reuşim, Kato.
Nu o să reuşim.
Da, o să reuşim!
Aia este o armă foarte mare.
Kato, ai grijă.
- Preia volanul. - Ce?
- Preia volanul. - Nu pot conduce chestia asta.
Ba da, poţi.
Nunchuck-uri, asta a fost ideea mea!
Hei, hei, unde te duci?
Eşti bine? Kato, ce cauţi acolo sus?
Rahat, rahat!
Kato! Iisuse! Nu ştiu niciun buton ce face.
De ce nu ai scris în engleză?
- Trage. - Nu ştiu care buton.
- Acum, dle. - Nu funcţionează.
- De ce nu tragi? - Pentru că trag ei în mine.
Îmi pare rău, îmi pare rău.
Opreşte-l.
- Nu ştiu ce să fac. - Opreşte-l.
O să-l opresc.
Opreşte-te!
Îmi pare rău.
- Sting incendiul. - Hei, este în regulă.
Data următoare, nu mai atinge nimic.
Kato, priveşte.
Am reuşit.
Kato, am reuşit.
- Da. - Da!
- Nu pot. - Da, este în regulă.
Suntem terminaţi.
Haideţi! Grăbiţi-vă!
- L-ai scăpat? Rahat! - Da.
Du-te să-l iei. O să te acopăr eu.
Urează-mi succes.
Succes.
Dragă Viespe, roşul măştii mele sau al sângelui tău
să fie ultimul...
Britt Reid, trageţi!
- Prindeţi-l! - Prindeţi-l!
Lăsaţi-mă pe mine să-l împuşc.
Nu...
Ucideţi-l!
Ţi-ai adus o mască de gaze?
- Desigur că mi-am adus o mască de gaze. - Doar pentru tine?
Acolo!
Este în spatele hârtiei.
Aici!
Asta se abureşte.
Acolo.
Kato!
Kato, salvează-mă.
Nu pot fi gazat!
Asta a fost incredibil de periculos.
Lasă-mă la lifturi. Mă ocup eu de acolo.
Nu, rămânem împreună.
Hei, mută-te pe scaunul din faţă.
Rapid, rapid!
Etajul zece, etajul zece.
Cum stăm cu armele, cum stăm cu armele? Rachetele?
Mai avem patru rachete. Arma Viespii?
- Verificată. - Mitralierele, verificate.
Poate merge?
Are tracţiune pe toate rotile.
Hei, scoate-i de aici.
Bine, poţi să mă laşi să cobor aici.
Bazooka. Un tip cu bazooka!
Rachetă!
Foc!
Reîncărcaţi!
Kato, au venit.
Du-te să fii jurnalist, eu o să îi termin.
Uite-i! Acolo!
Rahat!
Haide...
Bine, am intrat.
Într-un minut chestia asta o să fie în toată lumea.
Porneşte... porneşte!
Da!
Îl vezi?
Nu văd nimic.
Flash drive-ul este gol Nu conţine înregistrări
Sunt un prost!
În regulă, Reid.
Dă-mi chestia aia.
Îl vrei? Du-te să-l iei.
Unde este? Unde este!
Eu sunt Bloodnofsky.
Am ucis 1.000 înainte şi voi mai ucide 1.000.
Acum tremură în faţa morţii tale.
Roşul măştii mele sau al sângelui tău va fi ultima culoare pe care o vei vedea.
Britt.
Britt!
Hei! Sfârşitul drumului, Scanlon.
Bine, bine.
Să ne calmăm.
Dă-ne flash drive-ul în formă de sushi.
Da, dă-ni-l.
Putem discuta despre asta.
La pământ, acum!
- Este Viespea Verde. Împuşcaţi-l. - La podea!
Împuşcaţi-l!
Repede, repede.
Eu sunt procurorul general Mike Scanlon.
El este Viespea Verde.
Dă-te la o parte!
Kato, am greşit.
Scanlon va scăpa liber.
Nu, nu va fi aşa.
Dumnezeule!
Scaune ejectabile.
Chiar le-ai construit.
A fost o idee bună.
Este înspăimântător.
O urmărire în mare viteză brutală între Viespea Verde
şi membri ai unei bande rivale a dus la The Daily Sentinel...
- Am spus asta. - Lăsând în urma maşini distruse,
precum şi camioane.
Uite care este povestea. Suntem pe drum către o petrecere cu costume.
Bine.
Trebuie să scăpăm de costumele astea.
Unde naiba o să ne ducem?
Nu ştie nimeni de ce procurorul general...
- Nu, opreşte-te! - Opreşte-te, opreşte-te!
Lenore!
De unde îmi cunoaşteţi numele?
- Noi suntem. - Kato.
- Dumnezeule. - Eu sunt, bine?
Cretinilor!
Cretinilor.
Ce naiba faceţi îmbrăcaţi precum nişte criminali?
- Voi sunteţi criminalii. Dumnezeule. - Nu, nu suntem.
Noi ajutăm oamenii.
De ce mi-ai cerut să fac cercetări despre Viespea Verde când tu eşti Viespea Verde?
Nu ştiam ce facem.
Avem nevoie să ne ajuţi, nu vezi? Tu eşti creierul.
Ce?
Poliţia. Deschideţi, vă rog.
Te rog nu ne spune. Am încercat să fim oameni buni. Nu fă asta.
- Gândeşte-te la asta. - Taci!
Bună, dle poliţist, te pot ajuta?
Căutăm doi bărbaţi mascaţi.
- I-ai văzut astăzi? - Da, desigur.
- Serios? - Da, sunt peste tot la ştiri.
- Tot timpul. - Bine.
Ei bine, te rog raportează tot ceea ce vezi suspicios.
Absolut.
- Nemernici cretini fără suflet. - Mulţumesc.
Hei, ne săruţi?
Mă săruţi?
Ne sărutăm mai târziu, haideţi...
Nu îl sărut.
- Nu ne sărutăm. - Am un glonte în mine.
Noi doi nu ne sărutăm. Vouă vă place să vă sărutaţi. Nu înţeleg de ce...
Am fost împuşcat în umăr.
Ei bine, atunci du-te la spital.
Nu! Nu înţelegi?
Poliţia ştie că Viespea Verde a fost împuşcat în umăr.
Dacă mă duc la spital, vor şti că eu sunt Viespea Verde.
Da, ai fost împuşcat.
- Uite ce vreau să faci. - Ce?
Dă-mi o spatulă să o muşc, iar tu ia un cuţit.
O să îmi scoţi glonţul ăsta din corp.
Fă-o!
Îmi este frig.
Este adânc înăuntrul meu.
Dumnezeule.
- Spatula. - Bine, bine.
- Asigură-te că este sterilizată. - Ce?
Sterilizeaz-o. Te rog. Nu vreau să fac cangrenă.
- Să rămâi în siguranţă, "xiongdě". - "Xiongdě".
"Xiongdě" pentru totdeauna.
- Gata, este fierbinte. - Bine, sunt pregătit.
- Nu te mişca. - Bine, aşteaptă, grăbeşte-te, începe.
Doare. Bine, nu pot să o fac.
Duceţi-mă la spital.
- Nu, nu! - Taci!
Uite, dacă eu sunt creierul, lasă-mă să am o clipă de linişte
ca să mă gândesc cum facem, bine?
Acum câteva ore, Viespea Verde şi un grup de criminali de ai săi,
a lansat un atac groaznic asupra acestei clădiri,
în urma căruia şi-a pierdut viaţa procurorul general Frank Scanlon.
Este regretabil, dar asta s-a întâmplat.
"The Daily Sentinel" va fi reconstruit.
Primul pas îl fac cu numirea lui Mike Axford ca editor şef.
Mike este un tip grozav şi îmi va spune tot ce se întâmplă.
Aşadar, este perfect pentru slujba asta.
Noi... trebuie să readucem acest ziar la idealurile cu care a început tatăl meu.
Vreau să-l fac să fie mândru.
Şi sper să fac ca acest oraş să fie mândru de "The Daily Sentinel".
Ca niciodată până acum.
Viespea verde îţi trimite complimentele lui.
Am fost împuşcat în umăr!
Hei, Viespea Verde!
Duceţi-mă la spital!
Este împuşcat în umăr. Trebuie să-l ducem imediat la spital.
A funcţionat!
Subtitrarea: BCHMan/Avocatul31 Subtitrari-noi Team/www.subtitrari-noi.ro
Kato. Kato!
- Hei. - Avem o misiune secretă.
Tot ce am făcut până acum au fost doar tâmpenii.
Misiunea asta este tot ceea ce contează.
Asta este misiunea!
Să mergem, Kato.
Este strâmb.
Se... uită în jos?
Este în regulă.
Nu contează.
Am reuşit.
Viespea Verde şi partenerul său de încredere,
Wombatul Albastru.
Omule... Bine.
Ce zici de...
Hipopotamul Roşu?
Nu? Nu vrei Hipopotamul Roşu?
Best watched using Open Subtitles MKV Player