CÂND CINEVA MOARE ÎN PRAGUL UNEI FURII CUMPLITE... UN BLESTEM SE NAŞTE
BLESTEMUL POPOSEŞTE ÎN ACEL LOC AL MORŢII
CEI CARE ÎL ÎNTÂLNESC VOR FI PRĂPĂDIŢI DE FURIA SA
Peter, s-a întâmplat ceva?
Te-ai sculat devreme azi.
BLESTEMUL
Bună.
Scuză-mă.
Bună Emma.
Mă bucur să te revăd.
Îţi mai aduci aminte de mine?
Sunt Yoko.
- Iartă-mă. Te-am trezit? - Sertarul de jos.
Mulţumesc.
- Mă cunoşti atât de bine. - Întoarce-te în pat.
Nu pot. Voi întârzia la examenul de arhitectură.
Verifică-ţi ceasul.
Am dat ceasul cu o oră înainte noaptea trecută.
Poate mă cunoşti prea bine.
Sunt bucuros că ai decis să vii aici cu mine.
- Şi eu. - Sigur?
Bine-nţeles. De ce?
- E un lucru mare. - Multă lume pleacă în străinătate.
Plus că tu ai visat să vii aici întotdeauna.
Sunt fericită că putem fi împreună.
- Nu ai ore azi? - Nu.
Trebuia doar să iau o carte pe care am lăsat-o la clinică.
Haide, te-ai putea lipsi de 10 minute. Promit că te duc la clasă la timp.
- Unde te duci? - Vino aici. Vreau să-ţi arăt ceva.
E un ritual budist.
Fumul de tămâie poartă rugile către spiritele străbunilor săi.
Pentru a-i ajuta să-şi găsească pacea.
Probabil au pierdut pe cineva drag.
Scuză-mă.
Haide.
- Karen? - Da, Alex?
- Eşti liberă diseară? - Am doar de învăţat pentru un test. De ce?
Ţi s-a îndeplinit dorinţa. Prima ta vizită singură.
Asigură-te că are tot ce-i trebuie, şi ajut-o prin casă.
Este cazul lui Yoko dar nu a apărut la muncă în dimineaţa asta.
Nu o prind la telefon. Probabil e bolnavă sau ceva de genul ăsta.
Şi are blestemata aia de cheie de la casă.
Ce e cu fraza asta?
Asta e "letargie severă cu demenţă slabă."
Aparent doarme aproape toată ziua.
Fata ei vitregă nu lucrează aşa că probabil va fi acolo.
E o casă în care se vorbeşte engleză, deci ar trebui să te descurci.
Iată adresa.
Poţi folosi tabelul de pe perete dacă ai nevoie de ajutor...
şi nu uita să aduci o hartă, ok?
Nu-ţi face griji Karen. Eşti pregătită.
Scuză-mă...
...caut casa asta.
Cred că este în direcţia aceea.
Alo?
E cineva aici?
Dumnezeule. Te simţi bine? Vino aici.
Ok, Emma.
Mă numesc Karen Davis.
Sun de la clinică. O înlocuiesc pe Yoko, doar pentru azi.
Ar trebui să schimbăm bandajul. Ce-ai păţit?
Alo?
Da, era închis în debara. Era bandă peste tot în jurul uşii.
Nu sunt acasă încă.
Nu ştiu. Emma încă nu a vorbit cu mine.
Nu, nu vrea să vină.
Ştiu. Îmi pare rău, Alex. Ok.
Cheam-o cât de repede poţi.
Toshio.
Matthew şi Jennifer nu sunt aici. Lasă-ţi un mesaj.
Bună, sunt Susan. Eşti acolo Matt? Răspunde.
Ok, eu plec la servici acum, aşa că mă poţi suna pe mobil...
sau mă poţi suna acasă mai târziu.
Vreau să mă asigur că mama e bine.
Aşa că sună-mă când poţi, ok?
Cu cine vorbeşti?
Vreau doar să mă lase în pace.
Trebuie să te odihneşti, ok?
CĂUTĂM CHIRIAŞ Casa Fericită Sect. Ltd.
Bine aţi venit. Ce părere aveţi?
Pantofii tăi.
- Chiar şi în casa ta? - Chiar şi în casa ta.
E perfect pentru mama.
Nici nu va fi nevoită să aibă de-a face cu scările.
- Unde e mama? - O caut eu.
Mamă?
Haide mamă. Şti ce a zis doctorul despre scări.
- E în regulă? - Da.
Mama.
Ce?
Mamă, te simţi bine?
Suzuki-san?
- O luăm. - Ok.
Neaţa'.
Sper că mama e bine. Doarme de când am ajuns aici.
Nu şi noaptea.
Ţi-am spus Matthew, poţi trece prin orice, dormind.
Îmi pare rău iubire.
Probabil nu era bine dispusă. Va reveni la programul ei.
- Mi-ai văzut cana de voiaj? - Nu am despachetat-o încă.
Poate ar trebui să-i spui ceva îngrijitoarei.
- Cum o cheamă? - Yoko.
Cine ştie? Poate are vreo propunere.
Poate.
Mi-e dor să văd asta.
Să înţeleg că acum va trebui să vorbim dimineaţa.
Ai păţit ceva?
Jen? Scuză-mă dragă, te simţi bine?
Ce s-a întâmplat?
M-am dus la o plimbare ieri.
Doar ca să explorez zona.
Şi m-am rătăcit atât de rău.
Şi nu am găsit pe nimeni care să vorbească engleză şi să mă ajute.
Se va uşura treaba curând. Promit.
Şi dacă nu?
Dacă nu, voi comunica companiei că nu merge.
Şi ne întoarcem în State cu sau fără vechea mea slujbă.
Să găsească pe altcineva care să le ronţăie numerele.
Dar până atunci,
promite-mi că vei încerca, ok, Jen?
Bine.
Dacă vrei ceva trebuie doar să-mi spui.
Cine e acolo?
Jen?
Ce dracu...
Mama?
Te simţi bine?
Mamă, unde e Jennifer?
Haide.
M-ai speriat...
Jen? Iubire?
Ce este? Ce s-a întâmplat?
Ce s-a întâmplat? Iubire ce ai?
Voi chema o ambulanţă, bine?
Cin eşti? Ce cauţi aici?
Scuzaţi-mă, doamna Williams.
INVESTIGARI
Sunt detectivul Nakagawa. El este detectivul Igarashi, asistentul meu.
Karen e bine?
E foarte zdruncinată.
Am dori să stea în spital la noapte sub supraveghere.
Îi cunoaşteţi pe oamenii ăştia?
Da, el este Matthew Williams iar ea soţia lui, Jennifer.
Este băiatul femeii pe care Karen a venit aici s-o vadă.
Când i-aţi văzut ultima dată?
Când au venit să se înscrie.
E procedura standard...
deşi vizitele au fost aranjate de angajatorul său.
- Cred că lucrează la... - Am vorbit cu angajatorul său.
Nu s-a prezentat la lucru azi.
V-aş ruga să veniţi mâine să daţi o declaraţie.
Adresa este acolo jos.
- Yoko. - Poftim?
Suplinitoarea lui Karen.
Yoko este fata care are grijă de obicei de Emma.
Şi ea tot lipseşte de la lucru de-asemenea.
De cât timp?
De ieri. Cred că i-am văzut bicicleta afară.
Bună, sunt Susan. Matt, eşti acolo? Răspunde.
Ok, eu plec la lucru acum, aşa că mă găseşti pe mobil...
sau sună-mă acasă mai târziu.
Sunt un pic îngrijorată pentru mama.
Vreau doar să mă asigur că e bine.
Aşadar sună-mă când poţi, ok?
Joi, 8:27 p.m. Sfârşitul mesajului.
Asta e sora lui Matthew.
Asta trebuie să fie ea.
Se pare că lucrează aici in Tokyo.
Sun-o la servici, apoi incearcă acasă.
Dacă nu răspunde nimeni, trimite pe cineva.
Da domnule.
...cui îi aparţine asta?
E în regulă. Sunt lângă tine.
Şeful tău mi-a spus ce s-a întâmplat. Îmi pare rău.
Nici nu-s sigură de ce s-a întâmplat.
O femeie bătrână a murit în somn.
- E trist, dar asta a fost. - Aşa au spus că a murit?
Casa aceea.
Era ceva...
E în regulă, Karen.
Îmi pare rău că te deranjez d-nă Davis.
Aş vrea să te mai întreb ceva..
Cum te simţi?
Ok. Obosită.
- Eşti student suplinitor? - Da.
Şi eşti voluntară la clinică de...
Trei luni. Aveam nevoie de un credit social.
Spuneai că a fost prima oară când ai intrat în casa aia?
Da.
În legătură cu băiatul japonez pe care l-ai văzut acolo...
- L-aţi găsit? - Nu, nu încă.
Ziceai că a fost lipit cu bandă în dulap?
Aşa e.
Şi era o carte, un jurnal.
Aparţinea băiatului?
Nu cred. Cred că era a unei femei.
Scrisul părea feminin.
Ai vorbit cu băiatul după ce ai deschis dulapul?
Pe scurt.
L-am întrebat cum îl cheamă. A spus că Toshio.
Încă o întrebare te rog.
Am găsit asta în hol.
El e.
El e băiatul.
D-le detectiv Nakagawa?
Tot timpul când eram în casă...
simţeam că ceva e în neregulă.
Ce s-a întâmplat acolo?
Cadavrele fiului şi fiicei vitrege...
a femeii de care aveai grijă au fost găsite în pod.
Se pare că fiul şi-a omorât soţia, şi apoi s-a sinucis.
Scuză-mă un moment te rog.
Am verificat apartementul sorei, Susan.
Nu era acolo.
Şi?
Este ciudat, dar lanţul de la uşă a fost tras de pe dinăuntru.
Se pare ca totuşi a ajuns acasă, dar nu era nimeni in cameră.
Fă rost de casetele de supraveghere de la ea de la servici.
A fost...
A fost prima familie care a locuit in casa aia...
...de la descoperirea din pod de acum trei ani.
ştii ceva de asta?
Cu 3 ani în urmă...
Matthew şi Jennifer nu sunt aici. Lăsaţi un mesaj.
Bună, sunt Susan. Matt, eşti acolo? Răspunde.
Ok, eu plec de la servici acum, aşa că mă găseşti pe mobil...
sau sună-mă acasă mai târziu.
Sunt un pic îngrijorată pentru mama.
Vreau doar să mă asigur că e bine.
Aşadar sună-mă când poţi, ok?
Matthew, opreşte-te.
E cineva acolo?
Scuză-mă.
Te rog. Era ceva la...
La etajul zece...
...era ceva...
ceva ciudat.
- Stai jos, te rog. - Te rog, ajută-mă.
Alo?
Eu sunt.
Eşti bine? - Da, sunt jos.
Ce număr ziceai că ai?
1601. Îţi dau un bzzz.
Nu ştiu ce ai de gând...
Ce cauţi aici?
Credeam că nu te vor lăsa să pleci până diseară. Ai evadat?
Trebuia să plec d-acolo.
Nu vroiam să fiu singură.
Ok, Karen.
Stai o secundă.
Ce e?
Vorbeşte-mi.
Cred că am văzut ceva în casa aia.
Eu şi Emma eram singure în camera aia...
dar cred că mai era ceva acolo cu noi.
Karen, ce e?
Vreau să merg acasă.
Alo?
Ce s-a întâmplat Yoko?
A trebuit să plec. Mă întorc în curând. Te iubesc. K.
Mă numesc Karen Davis. Îmi cer scuze că vă deranjez.
Mă întrebam dacă vă pot pune câteva întrebări.
În legătură cu ce?
Îmi dau seama că sună aiurea.
Sunt aici pentru că...
trebuie să vă pun nişte întrebări legate de soţul dumneavoastră.
De unde îl ştii pe Peter?
Cred că este o legătură între moartea soţului tău
şi ce mi s-a întâmplat mie.
Ce ai păţit?
E greu de explicat.
O să sune cam ciudat,
dar nu cred că soţul tău a vrut să moară.
Atunci de ce s-ar arunca pe geam ?
Cunoşti o femeie pe nume Kayako ?
Nu.
Dar soţul tău ?
Nu cred.
Poate lucra cu el.
Ascultă,
Au fost poliţiştii aici,
am vorbit cu detectivii, am angajat detectivi particulari.
Nu ştiu ce vrei, nu pot să te ajut.
Îmi pare rău.
Te rog.
Nu ştiu ce să fac. Ajută-mă.
Astea sunt toate de la şcoală.
Astea de la prima noastră întâlnire.
Doamne.
Peter!
Hei, Shimizu.
- Lunea Fericită. - Da, chiar că.
A venit poşta.
- Iar? - Da.
N-am idee.
Zicea că făcea parte dintr-o clasă de-a mea...
dar nu ştiu cine dracu e.
- Mulţumesc. - Nici o problemă.
- O zi bună. - Mersi.
"Kayako Saeki... Kayako Saeki... Kayako Saeki"
Alo?
Mama ta e acasă?
Alo?
Bună.
Eşti singur acasă?
D-le detectiv Nakagawa, trebuie să vă vorbesc.
Femeia ucisă în casa aceea acum trei ani îl cunoştea pe acest bărbat.
S-a sinucis în dimineaţa de după moartea ei.
Eu nu cred că el s-a sinucis.
Nu înţeleg. Ce se întâmplă?
Acum trei ani...
trei colegi de-ai mei, prieteni de-ai mei...
începuseră să investigheze un caz.
Doi au murit misterios, şi celălalt dispăruse.
Au investigat crimele de la acea casă.
Vreţi să spuneţi că detectivii au murit din cauza acelei case?
Am fost în acea casă. La fel şi tu!
Se spune în Japonia,
că atunci când o persoană moare într-o amărăciune şi furie cumplită...
sentimentele rămân,
devenind o pată pe acel loc.
Moarte devine o parte a acelui loc...
omorând tot ce atinge.
Odată ce ai devenit o parte din ea...
nu te va lăsa în pace.
Cadavre abandonate în saci de gunoi
INVESTIGARE - INTERZIS
DEPARTAMENTUL DE POLIŢIE METROPOLITAN INTERZIS
Karen, eu sunt.
Unde ai umblat toată ziua?
Sunt foarte îngrijorat.
Au sunat de la clinică.
Alex şi Yoko sunt morţi.
Ţi-am găsit investigările şi...
Ai fost la casa aceea?
Plec să te găsesc. Stai acolo nu mai pleca.
- Mi-ai primit mesajul? - Doug!
Nu-ţi fă griji...
Nu e nici o problemă.
Te sun înainte să plec.
Zece minute.
Da, vin acasă curând.
Da, şi eu te iubesc.
Bănuiesc că mama ta va întârzia.
"Sunt îndrăgostită de cineva..."
"...dar el nu ştie că exist."
Bărbat caucazian, în jur de 20 de ani.
şi de femeie ce ştii?
O trimitem chiar acum.
Cum a supravieţuit?
Încă cercetăm...
...am reuşit să salvăm casa.
Traducerea & Adaptarea by cris333
Subtitrare downloadata de pe www.RegieLive.ro