Traducerea şi adaptarea: veveriţa_bc @ www.titrări.ro
Ştiri, trailere cu subtitrare şi postere pe www.movienews.ro
BÂNTUIREA DIN CONNECTICUT
Bazat pe o poveste reală.
Dubla B.
- Cadru. - Acţiune.
De ce crezi că vi s-a întâmplat asta vouă?
Adică de ce se întâmplă lucruri rele unor oameni buni?
Ast e adevărata întrebare, nu?
De ce noi?
Doar asta vrea toată lumea să ştie cu adevărat.
M-am mutat în casa aia pentru că era ceea ce ne trebuia la momentul acela.
N-am cerut noi asta şi n-am meritat-o
Adevărul e că nu ştiu de ce ni s-a întâmplat nouă.
Eram o familie obişnuită la fel ca oricare alta.
Doctorii n-au crezut că...
... avea să supravieţuiască, şi oricine care a avut un copil bolnav...
... ar înţelege sentimentul că îţi pierzi puterea asupra lui...
... şi că ceva îl trage din partea cealaltă...
... lucru care chiar se întâmpla în casa aceea.
Te rog, Doamne, nu-l face să sufere.
Fă să meargă, altfel niciodată...
Am auzit că dacă vorbeşti singură e primul semn că o iei razna.
Nu vorbeam singură. Vorbeam cu Dumnezeu.
Ameninţarea Creatorului universului e pasul al doilea.
Asta nu poate fi de bine.
Nu-L ameninţam.
Doar îi spuneam cât eşti de preţios pentru mine.
Trebuie să tragi pe dreapta. O să vomit.
Foarte amuzant.
Nu, vorbesc serios. Chiar îmi vine să vomit.
Nu-i cine ştie ce. Nu te uita, da? Sunt bine.
Prinde-mă, blegule.
Bună, mamă.
- Pe cine faci tu bleg? - Nu.
'Neaţa.
Nu te-am auzit intrând aseară. La ce oră ai ajuns acasă?
Pe la 4.
Doamne. Ştiu că e lung drumul, dar cum de-a durat opt ore?
Chiar vrei să ştii de câte ori am oprit ca să vomite?
Doamne!
Cum se simte acum?
E bine. Cred că încă mai doarme.
- Îi duc eu micul dejun. Tu culcă-te. - E în regulă.
Wendy mă ajută şi condusul m-a făcut să-mi treacă somnul.
- Bună dimineaţa, mătuşă Sara. - 'Neaţa, scumpo.
- Scuze pentru deranj. - E mai bine decât la mine.
- Du asta hoardelor înfometate. - Da.
Hai, luaţi de-aici.
Nu e bine. Într-o noapte...
... o să ieşi de pe drum de obosită ce-o să fii.
- Aş vrea să ne putem muta acolo. - Şi între timp ce facem?
Plătim o ipotecă şi chirie?
Şi acum îi mai avem şi pe Wendy şi pe Mary şi...
Una e dădacă înnăscută, iar cealaltă un îngeraş.
Ştiu asta, dar...
... toţi banii pe care îi avem sunt investiţi în afacere. N-am plănuit...
Nimeni nu plănuieşte să aibă un copil cu cancer.
Ştii că nu asta am vrut să spun.
Ştiu.
Uite, ai dreptate. Hai să ne mutăm.
Hai să închiriem o casă în Connecticut aproape de spital.
Dar tu ce-o să faci? Şi cum o să ne-o permitem?
Pot să vin în weekenduri...
... şi să iau o a doua ipotecă pe a doua ipotecă.
O să trecem de asta, nu
Categoric.
Pe curând.
Pielea i s-ar putea înroşi şi ar putea face arsuri
O să facă băşici ca după arsuri solare grave.
A vomitat de două ori astăzi.
Asta înseamnă că celulele mor şi renasc.
Practic, ducem un război în corpul lui Matt...
...iar lupta de-abia a început.
De-asta mă tem.
Dar a fost eligibil pentru studiu, Sara. Ăsta e un lucru bun.
Ai procedat bin aducându-l aici.
Ştiu.
Nu vreau să vă irosesc timpul, dar cât de mult cereţi?
Vă dau prima lună gratis dacă nu trebuie să termin de bătut pancarta asta.
Are nevoie de dragoste şi îngrijire şi o familie bună ca s-o readucă la viaţă.
- Deci nu vă deranjează copiii? - Unde-am fi oare fără ei?
E perfectă.
E tot ce ne trebuie.
E spaţioasă şi ne-o permitem şi mă întreb doar care-i şmecheria.
Păi...
Are un trecut interesant.
Am văzut una care e aproape perfectă, dar...
Doar că...
Doar că nu era potrivită.
Au spus că te doare corpul, dar nu şi ameţeli.
Doctorul îi spune pacientului, "Am veşti proaste.
Ai cancer şi ai şi Alzheimer."
Pacientul spune:
"Măcar n-am cancer."
Măcar n-o să-ţi mai pierzi părul.
Asta e ceva.
- Am adus o saltea. - Nu pot să vă mulţumesc destul.
Chiar nu-i nimic.
- Poftim cheile. - Mersi. Căldura e pornită?
- E foarte cald acolo. - Bine.
Duceţi-vă şi vă aranjaţi acolo. Iau eu asta.
Nu ştiu ce să zic. Era aşa de bolnav.
Şi îmi place locul ăsta. E ceea ce ne trebuie.
Am luat o decizie executivă. Tu nu erai aici.
Şi avea nişte dureri... Nu puteam să-l mai chinui niciun kilometru.
Super.
Hei.
Eşti bine?
Da, am avut un coşmar.
Bine.
Alegerea casei, da? Oricare dormitor îţi place ţie.
Bea asta.
N-au gust chiar aşa de rău.
- Bine. Noroc. - Mai spune-ţi asta.
Super. Ai băut vreodată una?
Da.
Matt?
Matt, ai găsit vreun dormitor?
Da.
Sau m-a ales el pe mine.
- Cum adică te-a ales el pe tine? - Nu ştiu. E de la medicamente.
Nu ştiu ce vorbesc.
Care dormitor?
Jos aici?
- Nu. - De ce? Haide.
E drăguţă şi mişto, şi e cel mai bine, are şi baie privată.
Nu trebuie să mă audă nimeni.
Nu trebuie să te ascunzi de noi.
Faptul că toată lumea mă poate auzi vomitând...
... mă face să mă simt şi mai rău, bine?
- Ce crezi că e acolo? - Nu ştiu.
- E cineva acasă? - Eşti bine?
M-a speriat.
- E cineva? - Suntem aici jos.
Primul care ajunge sus îşi alege primul camera.
Mary.
Mary, aşteptaţi să ne spună mătuşa Sara şi unchiul Peter care ne sunt camerele.
- Mary. - Nu.
- Nu, nu-i corect. Vreau eu camera aia. - Ce monstruleţi.
- Nu, ai grijă. - Mă descurc.
N-o să pic lat de la căratul unei lampe şi a unei genţi goale.
Nu asta am vrut să insinuez.
Îmi făceam griji că o să zgârii maşina.
- Continuă. - Bine.
E puţin întunecat, dar am fost şi eu adolescent.
Ce-i aici?
Nu ştiu. N-am putut s-o deschid.
Păi...
Clanţa e funcţională, dar...
Poate că e sigilată pentru depozitare.
Am o cameră grozavă pentru Billy...
... şi pentru Mary.
Iar asta...
... m-am gândit că e perfectă pentru tine.
De ce spui asta?
Pentru că are o privelişte frumoasă...
... şi e foarte spaţioasă...
... şi are o baie imensă.
- Îţi place? Bine. - Da.
Tot nu ştiu de ce vrei să stai aici.
- Mamă. - Ce-i?
Eşti bine?
Da, mersi că-mi faci curat în cameră.
Pentru nimic.
- De ce-ai pus farfuriile la loc? - Poftim?
Am scos farfuriile şi acum iar sunt la locul lor.
Nu m-am atins de ele, scumpule.
Te simţi bine?
Ştii ce, a fost vina mea.
- Sunt prea grele. - Nu, e în regulă. Nu le-am scăpat eu.
- Atunci cum de... - Nu ştiu...
Le-am văzut acolo sus şi... Nu ştiu...
- Ştii, dr Brooks a spus... - Ştiu ce-a spus dr Brooks, da?
A spus că dacă am halucinaţii, o să mă elimine din studiu.
- Dar dacă... - Nu am halucinaţii.
Sunt doar obosit. Şi îmi amintesc că am pus vasele prea aproape de margine...
Să-mi spui dacă se întâmplă aşa ceva.
- Promiţi? - Da, promit.
Îmi pare rău că am spart farfuriile.
Nu-i nimic, scumpule.
Hai, hai.
Te-am prins. Piua. Eşti aşa de...
Burgerii Staţi, staţi.
- Prindeţi-mă. - Bine.
Mai ţii minte când mergeam cu cortul când erai mic?
În fiecare noaptea...
... adormeai numărând stelele şi nu terminai niciodată.
Te înnebunea chestia asta.
Majoritatea stelelor pe care le vedem sunt deja moarte
Mie îmi par destul de vii.
Asta pentru că ele încă n-au aflat.
Hei.
Eşti bine?
Da. Totul e în regulă.
- Sigur? - Da.
Bun.
Bate palma.
Sus. Jos. Prea încet.
Te iubesc.
E ca un fel de vacanţă.
Da, dacă Matt n-ar fi bolnav...
Şi ai propria ta cameră, ca o fată mare.
Sigur n-o să-ţi fie frică de una singură aici?
Am jucăriile mele.
Bine.
Începe tu.
Acum mă culc şi mă rog la Domnul să-mi păzească sufletul.
Dacă e să mor înainte să mă trezesc, mă rog la Domnul să-mi ia sufletul. Amin.
Pentru a lega spiritele.
Dermatită prin neatingere.
O traumă dintr-o parte se manifestă în alte parte a corpului.
Nu e ceva neobişnuit.
Fără febră. Excelent. Ameţeli mai puţine. Bun. Chiar şi un pic de apetit.
Extraordinar. Şi nicio halucinaţie auditivă sau vizuală...
... sau alte anormalităţi comportamentale?
Ceva?
Nu.
Atunci putem continua cu etapa a doua.
Cu atenţie.
Ai grijă.
Aproape ai ajuns.
- Mulţumesc. - Bine.
Mi-am uitat poşeta. Mă întorc imediat. Aşteaptă aici.
- Bine. - Da?
Mamă?
Cea albastră pentru ameţeli? E 25 de dolari bucata.
Ştiu, am încercat. Dar, Peter, am aşteptat o oră.
Matt?
Matt.
Unde eşti?
Sunt aici.
Cum ai ajuns aici?
Ce-i locul ăsta?
Urcă.
Te învârt o tură.
Încetineşte.
Matt. Matt.
Opreşte-te.
Lasă-mă să cobor!
Opreşte-te.
Matt. Matt.
- Ce se întâmplă aici? - Ce-i cu tine?
Cred că am slăbit-o.
Doamne Dumnezeule.
Acum ştim de ce era aşa de ieftină chiria.
Ce ştiai şi când naiba ai aflat? Doamne!
Ce să ştiu?
Ce era locul ăsta.
Nu tu ai spus că nu putem trăi cu minciuni?
Asta era înainte, când erai un beţiv şi un mincinos.
Da, dar acum nu mai sunt.
Ştiu.
Îmi pare rău, Peter.
Ai dreptate, trebuia să-ţi fi spus. Doar că...
Aveam nevoie de o casă şi părea a fi perfectă.
Bun, deci ştim cu toţii acum că asta a fost o casă mortuară.
Mare scofală.
Acum nu mai e şi nu a fost de foarte mulţi ani
E doar o casă.
E din cărămidă şi cuie şi lemne.
E casa noastră până când Matt termină la spital.
Şi suntem cu toţii foarte stresaţi...
... aşa că trebuie să ne adunăm ca o echipă, da?
Bun. Cine vrea să spună rugăciunea?
Matt?
- Matt. - Jonah. Jonah.
Scumpule?
Te simţi bine?
Matt?
- Ce s-a întâmplat? - E de la medicament.
Voi n-aţi văzut?
Haide.
Şi, ce s-a întâmplat?
Mai ţii minte cartea pe care o citeam când eram mici?
Cea cu...
... pozele alea ciudate?
Omul care nu era acolo.
Îmi plăcea la nebunie cartea aia.
Da, mi-o amintesc.
Când urcam pe scări Am văzut un om care nu era acolo
Iar nu era acolo azi
- Ce n-aş da să plece - Ce n-aş da să plece
Da.
Ţi-o aminteşti pe cealaltă?
Poate. Care?
Era o zi senină În toiul nopţii
Doi băieţi morţi s-au luat la bătaie
Spate-n spate se-nfruntau
Săbiile le-au tras Şi unu-n altul câte-un foc au tras
Un poliţist surd zgomotul îl auzi
Şi veni şi-i omorî
Matt, mă sperii.
Bun venit în club.
N-a durut deloc.
Visai.
Respiram greu, aşa că...
... poate însemna ori că a fost un vis urât, ori unul foarte frumos.
Am avut şi vise mai bune.
Nu ştiu, a fost greu în ultima vreme.
Ce anume?
Nu ştiu, ai văzut vreodată lucruri?
Sau ai auzit lucruri... care pur şi simplu nu pot fi acolo?
Să nu le spui niciodată că vezi lucruri, da?
N-o să te înţeleagă.
Îmi amintesc că atunci când a murit soţia mea...
... toată ziua m-am rugat şi am plâns.
Şi nu s-a uitat niciodată la mine.
Se uita doar în jurul ei.
La toţi ceilalţi din încăpere.
Dar eram singuri.
Sau aşa credeam.
Vezi tu, era acolo unde suntem noi.
În Valea...
... umbrei morţii.
Ştii ce trebuie să faci când ajungi în vale?
Nu.
Să nu te temi de rău.
Dacă vrei să vorbeşti sau...
Sună-mă. Oricând.
Sigur trebuie să te duci acasă în seara asta?
Dacă nu sunt pe şantier mâine la prima oră...
... o să angajeze un alt contractor, apoi, ştii tu...
Sunt mândră de tine.
De mine?
- Da. - De ce?
Pentru că munceşti aşa de mult.
Şi pentru că-ţi ţii promisiunile.
Pe toate.
Eşti rea. N-ai voie să te joci cu aia.
E a mea.
Eşti o păpuşă rea. Ai spus că-l faci pe Matt mai bine.
Aşa ai spus, dar ai minţit. "Ba nu."
Ba da. Aşa ai spus.
Va trebui să iei o pauză şi...
O să te pun în colţul pauzei.
"Eşti foarte rea."
Aprinde luminile, te rog.
Mulţumesc.
Matt?
Haide, scumpule. Haide.
Aveţi grijă. Aveţi grijă la lapte.
Billy, vorbesc serios.
- Nu e Mary caraghioasă? - Nu.
"Ba da."
Billy e un nătărău?
"Desigur, draga mea."
Aveţi grijă cum vorbiţi. Hai, mâncaţi.
Hai. Încetaţi. Trebuie să merg la muncă, da?
Wendy ie şefa.
Bine?
Îmi pare rău.
Pe curând, mamă.
Să fiţi cuminţi, altfel o să aveţi de-a face cu mine.
Bine?
Glumesc, e în regulă
51, 52...
...53, 54, 55...
...56, 57, 58, 59, 60.
Cine nu-i gata, îl iau cu lopata!
Jonah.
Jonah!
Unde eşti, fiule?
Vino încoace.
- Nu. - Nu pleci.
Îmi pare rău.
Wendy?
Wendy! Ajutor! Wendy!
Pentru Dumnezeu.
Lăsaţi-mă în pace.
E în regulă, e în regulă.
Hai, copii, să mergem.
Billy. Haide.
E în regulă, băiete. E în regulă.
- Doar că... nu mai ştiu cu cine să vorbesc. - Nu, nu, nu. Mă bucur că ai sunat.
Sunt peste tot în jurul nostru, întotdeauna.
Cei vii şi cei morţi.
Invizibili pentru toată lumea.
Aproape toată lumea.
Da.
Pentru că noi nu mai suntem la fel ca ceilalţi.
Vezi tu, majoritatea oamenilor trăiesc ferm ancoraţi în lumea asta...
... apoi, într-o bună zi, se duc direct în partea cealaltă, dar noi...
Noi luăm o cale ocolitoare.
Noi petrecem foarte mult timp la graniţă.
Dar oricum ar fi, un singur lucru contează.
Da, ce anume?
Află ce vrea de la tine.
Bine.
Ce vrei de la mine?
ĂSta era filmul meu preferat.
- Mamă? - Mătuşă Sara?
Mamă.
Trebuia să-mi fi spus despre asta Simptomele astea pot fi un semn...
... că s-a mutat la creier. Dar tomografiile lui Matt sunt curate.
Nu are tumori.
Orice-ar fi provocat comportamentele astea, n-a fost asta.
Mi-e teamă că o să-şi piardă minţile înainte să se facă mai bine.
E un moment crucial, dar rămâne un candidat excelent pentru tratament.
Vârsta şi atitudinea contează enorm.
Atitudinea?
Întregii lui familii îi este frică de el.
Unde-i maşina?
Am vândut-o.
De ce nu mi-ai spus?
Tocmai ţi-am spus.
Am plătit şi ultimele facturi şi ipoteca pe luna asta. Azi.
Cum a spus şi doctorul, atitudinea.
Scumpule.
Îmi pare rău. Te iubesc mult.
Mamă, dragostea doare.
Mamă, doar...
Vreau să ştii că dacă...
Dacă ce?
- Dacă mor... - N-o să mori
Nu e vina ta.
Nu.
Nu. Nu poţi să-l iei.
Nu poţi să-mi iei fiul.
Hei.
Ne-am plictisit.
Te rog, joacă-te cu noi.
De ce nu-l rugaţi pe Matt?
Da, de ce nu-l rugaţi pe Matt?
Eşti bine?
Excelent.
Bine, haideţi. Număr până la 30...
... şi hai să vedem dacă găsim alte locuri de ascuns de data asta.
Matt.
Haide.
Unu, doi, trei, patru, cinci.
E loc şi pentru mine.
Găseşte-ţi alt loc.
29, 30.
Cine nu-i gata, îl iau cu lopata.
Lasă-mă să ies!
Ajutor!
Scoateţi-mă!
Ce s-a întâmplat? Ce? Vino încoace.
Ce? Ce e? Ce?
Bine.
- Mary? - Sunt aici.
Dumnezeule. Eşti bine?
Staţi. Aveţi grijă. Cred că e putrezită podeaua.
- Putrezită? Unde? - Aici, în mod sigur...
... pe unde a intrat piciorul lui Mary.
Dă-te înapoi, bine?
Hei.
- Eşti bine. - Gândaci.
Gata, hai aici. Eşti bine? Da?
Ce-i asta?
- Dumnezeule. - Vai.
Ce e?
Bine. Haideţi.
S-a terminat cu joaca
Doamne, sunt toţi...
... morţi.
Ce trist. Probabil e singura dată când li s-au făcut poze.
Ce sunt alea?
Nu ştiu.
Te simţi bine?
Da.
Sunt foarte ciudate. Sigur sunt trucate.
Ia să le văd.
Ce e?
- Nimic. - Matt, haide.
Dă-mi o şansă.
- L-am văzut pe el. - Fugi de-aici.
Ţi-am dat o şansă.
Îmi pare rău, da? Doar...
Continuă.
Te rog?
Credeam că am halucinaţii, dar l-am văzut pe puştiul ăsta...
... aproape în fiecare zi de când am venit aici.
M-am trezit în toiul nopţii...
... şi mă simt de parcă ar fi fost în mine...
... uitându-se prin ochii mei.
Era o zi senină În toiul nopţii
Doi băieţi morţi s-au luat la bătaie
Noi doi suntem doar doi băieţi morţi.
Poate că e bântuită casa.
Orice-ar fi, trebuie să aflăm...
... cine a pus chestiile astea sub duşumea şi de ce.
Da, dar cum?
Nu mai spune nimănui, dar există nişte clădiri...
... prin toată ţara, în care sunt ţinut cunoştinţele secrete, ştiute...
... drept biblioteci.
Fii atent aici: "Un Caz de Materializare."
El e Ramsey Aickman, iar asta, casa lui mortuară.
Avea o pasiune foarte interesantă: Cercetare psihică.
Tipul tău, puştiul mort, pe care îl chema Jonah...
... era asistentul lui Aickman şi un medium.
Se spune că îi contactau pe cei morţi prin Jonah...
... iar oamenii veneau să vorbească cu soţii sau soţiile moarte...
... sau să afle unde a ascuns mătuşa Mame bijuteriile familiei.
El susţine că a descoperit cum să amplifice şedinţele.
Deci nu doar îi contacta pe morţi, ci făcea şi lucrurile să apară.
Ce lucruri?
Ectoplasmă.
Şi ce e ectoplasma?
O substanţă protoplasmică misterioasă ce şiroieşte din trupurile mediumilor.
E la fel ca în pozele din cutie.
Fotografiile cu ectoplasmă arată adesea un material gelatinos prelingându-se...
... din toate orificiile naturale ale mediumului.
Din gură, urechi, nas, ochi şi chiar din orificiile inferioare.
Deci Aickman ţinea întrunirile în casa asta...
... iar oamenii au venit de peste tot şi au fost convinşi.
Profesori de la Harvard, tot felul de oameni importanţi.
Întrunirile lui Aickman şi Jonah erau celebre.
Ştim ce s-a întâmplat cu el?
Aici devine puţin ciudat.
A fost o întrunire condusă de Aickman...
... cu Jonah a medium.
Toţi participanţii şi Aickman au fost găsiţi morţi.
- Cauza morţii e neclară. - Deci Jonah i-a ucis.
Nu ştie nimeni. I s-a pierdut urma.
A dispărut şi n-a mai fost văzut.
Până acum.
Uite cea mai ciudată parte dintre toate. 30 de ani mai târziu...
... când au extins autostrada...
... au făcut ocolirea prin cimitir...
Am trecut pe drumul ăla de un milion de ori.
Aici e şmecheria: când au vrut să mute nişte morminte...
... au găsit ceva ciudat, sau n-au găsit.
- Ce? - Peste o sută de cadavre...
... care trebuiau să fie acolo nu erau, doar...
... sicrie goale umplute cu saci de nisip.
Cineva a furat cadavrele.
Aickman.
Sau Jonah. Aickman sau Jonah.
Poate, dar de ce?
Nu ştiu, dar s-ar putea să cunosc pe cineva care ştie.
- Remarcabil. - Crezi că e real?
Am văzut multe trucaje, dar am văzut şi chestia adevărată o dată.
La Paris...
A fost cel mai groaznic lucru pe care l-am văzut vreodată, dar nu asta.
Trebuie să fi fost un medium foarte puternic.
Ce sunt astea?
Pleoape.
Pleoape umane.
Pentru ce sunt?
Necromanţie.
Deranjarea cadavrelor.
E o formă de magie dezgustătoare.
Caută putere prin controlarea morţilor prin rămăşiţe ale cadavrelor lor.
De ce pleoape?
Bună întrebare.
Tradiţionale, ochii morţilor se închid ca să se poată...
... odihni în întuneric.
Îndepărtându-le pleoapele, le ţine ochii deschişi mereu, îi face să vadă.
Poate că a vrut să fie paznici...
... sau gardieni ai casei...
... sau al secretelor sale.
Apropo, adică, unde sunt cadavrele...
... ce aparţin acestor oameni, iar el le-a folosit.
În cele din urmă, cred că Aickman voia să-i mărească puterile lui Jonah.
I-a amplificat întrunirile.
Cumva, a legat spiritele celor morţi de trupurile lor, da...
... ca amplificator, probabil printr-un fel de desacrare ritualică.
Poate i-a îngropat lângă casă?
Poate ar fi de ajutor dacă ne-am ruga pentru sărmanele spirite care au murit aici.
Şi pentru băiat.
Mami?
- Întoarce-te. - Mami?
Te rog, te rog, ajută-mă.
- Mami. - Ajută-mă.
Matt.
Matt. Cine eşti?
Ce cauţi în casa mea?
- Matt? - Sunt preot.
E în regulă. Noi i-am cerut să vină.
- I-aţi cerut? - Ne-am întâlnit la...
- Ieşi din casa mea. - Dă-te. E în regulă.
Ne-am întâlnit la spital. Primesc şi eu tratament.
- Ieşi afară. - El m-a chemat pentru un sfat.
- E puţin mai greu de explicat. - Încearcă.
Cred că există ceva malefic în casa asta...
... ceva care nu mai trăieşte şi încă nu a trecut dincolo.
Şi îl vrea pe fiul tău.
E o situaţie periculoasă care e aşa de aproape de moarte...
Nu e.
Şi eu sunt la fel de încrezător, dar spune-mi...
... n-ai simţit ceva ciudat aici?
Nu ştiu despre ce vorbeşti.
Mulţumesc pentru grijă, dar nu genul ăsta de ajutor ne trebuie acum.
Aş vrea să pleci.
Desigur.
Nu sunteţi singuri.
Peter?
Matt?
Cre' că glumiţi.
Alo!
E cineva acasă?
Toate luminile sunt aprinse!
De ce sunt aprinse toate luminile?
E ridicol.
Toată lumea din casă doarme...
... cu luminile aprinse şi vreau să ştiu de ce!
A băut.
Ce-ar fi să facem un foc şi să aruncăm bani în el?
E în regulă.
Am de plătit o ipotecă, acum plătesc chiria.
Încă una.
Dumnezeule!
În toate camerele e aprinsă lumina!
Ia uite.
Dormiţi pe întuneric.
Aşa.
S-au stins luminile.
Aşa.
Da.
Peter...
... foarte crud şi copilăresc din partea ta.
N-ai făcut să sperii pe toată lumea din casă.
Nu.
Familia are nevoie de puterea ta, nu de auto-compătimire.
Dacă te mai îmbeţi vreodată, să nu te întorci acasă.
Matt?
Bine.
Îmi pare rău. N-am ştiu pe cine să sun.
E în regulă.
- Sigur te simţi în stare? - Să punem lucrurile în felul următor...
Sunt exact în starea care trebuie...
... ca să fac trafic cu fantome.
Ce-i aia?
Sunt magneţi. Magneţi din fier.
Fierul te apără de rău.
Nu din întâmplare au închisorile gratii de fier...
... nu doar pentru a ţine trupul, ci răul ce zace în el.
- Ce cauţi? - Locul unde a murit.
Uneori, când moartea e violentă sau plină de mânie...
... sau teamă sau orice emoţie puternică...
... e ca şi cum spiritul n-ar trece dincolo.
De-asta acoperim oglinzile, aprinde lumânări, deschidem jaluzelele...
... ca să-şi găsească drumul.
Aşadar o casă cu un suflet prins nu e bântuită...
... pe cât e de posedată.
Ce e acolo jos?
Dormitorul lui Matt. Acolo se...
Ţine copiii sus.
Da.
E aici.
Îl vezi, Matt?
Nu văd nimic.
Pentru că eşti puternică şi sănătoasă. N-a trebui să vezi nimic.
Deci aici eşti prins.
Nu-ţi face griji.
Orice-ai fi făcut, n-am venit să te pedepsim...
... ci doar să te eliberăm.
Ca pe o pasăre...
... blocată într-o cameră.
Trebuie să fie altă cale.
Poate în partea cealaltă a peretului.
Trebuie să-i scot rămăşiţele din casă.
Încetează!
S-a oprit.
O să fie bine Matt acum?
Da.
Casa e liniştită şi împăcată.
Dar trebuie să vă avertizez că uneori o zi sau mai multe după...
... au loc întâmplări ciudate, la fel ca undele de şoc ale unui cutremur.
Dar nu vă fie frică...
... o să treacă, într-o zi sau două cel mult.
- Bine. - În regulă.
Mulţumesc.
E în regulă.
Aş vrea să pot spune că mi-a făcut plăcere, dar...
O să poţi conduce?
Suntem cu toţii în mâinile Domnului.
Mai sunt cinci zile până la ziua părinţilor.
De-abia aştept. Am multe să-ţi arăt, tată.
O să vezi cum trag cu arcul...
... şi cât de mult pot să înot şi o să fie şi o cursă cu taţii.
O să fie grozav.
Pun pariu că noi doi o să-i batem pe ceilalţi...
... asta dacă nu eşti prea bătrân şi obosit.
Trebuie să plec. Pa, tată.
Orice-ar fi fost aici, s-a dus acum.
Toţi am avut câteva nopţi grele.
Staţi aici.
Dumnezeule.
Ce ţi-ai făcut?
O să mă duc după ei. Când mă întorc, o să plecăm de-aici.
Domnule?
O să vină după tine acum.
Ieşi afară.
Cineva să mă ajute!
Vă rog! Cineva să mă ajute!
OCHIUL VEDE TOT
Unde-i Matt?
E la spital.
Doctorii o să aibă grijă de el, da?
Bună. Nu suntem acasă acum, aşa că vă rugăm să lăsaţi un mesaj.
Mersi.
Am făcut o greşeală groaznică
Aickman nu le-a îndepărtat pleoapele pentru ca morţii să vadă...
... ci ca să-i facă nevăzuţi.
Deci toate cadavrele acelea lipsă...
... toate acele suflete chinuite, sunt încă acolo. Sunt în casă.
Dar băiatul nu era rău.
El încerca să le elibereze.
Iar eu l-am scos.
Acum a rămas doar furia lor.
Trebuie să ieşiţi acum!
Ieşiţi acum!
Îmi pare rău.
E în regulă. Eşti aici acum. Asta e tot ce contează.
E sedat şi confortabil.
I-am făcut analize.
Mă tem că nu sunt veşti bune.
Numărul celulelor e mai mic decât înainte.
Sincer, tratamentul nu are niciun efect.
Cât timp crezi că mai are?
Cu cifrele astea, nu ştiu ce-l mai ţine în viaţă.
Poate murii chiar la noapte.
Nu am cum să spun cu siguranţă.
Atunci putem să-l vedem?
Desigur.
Să lupte.
Era o zi senină În toiul nopţii
Doi băieţi morţi s-au luat la bătaie
N-are cum să fi ajuns departe.
- Era o zi senină în toiul... - Bună, sunt dr Brooks.
Faceţi-mi legătura la securitate acum.
Doi băieţi morţi s-au luat la bătaie
Era o zi senină În toiul nopţii
Doi băieţi morţi s-au luat la bătaie
Matt?
Matt.
Vino aici.
O să ne jucăm de-a v-aţi ascunselea acum, da?
Bine, hai.
- Trebuie să ieşim de-aici. Haide. - Ce se întâmplă?
Trebuie să plecăm. Trebuie...
Matt. Matt, nu.
Matt, nu. Nu.
- Afară. - Matt.
Ieşiţi afară.
Matt. Nu. Matt.
Afară. Orice-aţi face, nu-i lăsaţi să stingă focul.
- Dar tu? - Eu deja sunt mort.
- Matt, ieşi afară. Matt. - Matt.
O să-l găsim.
Mamă. Tată.
Unde-i Matt?
- E înăuntru. - Nu înţeleg.
- Parcă ziceai că s-a terminat. - Matt încearcă s-o termine.
- Trebuie să intru acolo. - Doamnă.
Nu, trebuie să intru acolo. Trebuie să-mi iau fiul.
- Foc. - Vă rog, lăsaţi-mă să mă duc.
Pentru a elibera spiritele.
Ce mai aşteptăm? Hai!
Matt!
Dumnezeule.
Bine.
În regulă.
Sunt aici.
Dumnezeu e păstorul meu.
Nu mă voi lăsa ispitit.
El ă va face să mă întind pe pajişte.
El mă va conduce lângă ape.
El îmi va reda sufletul.
El mă va duce pe calea dreptăţii.
El mi-a ajutat fiul.
Suntem aici.
Matt.
Ai grijă.
Hai, trezeşte-te.
Trezeşte-te.
O să fie bine.
Nu. Stai aşa.
Trezeşte-te.
Hai, Matty. Hai, Matty, respiră.
Te iubesc.
Trezeşte-te, Matt.
Te iubesc mult de tot.
Haide, Matty, trezeşte-te.
Te rog, haide, scumpule.
Haide.
O să fii bine.
Hei.
E în regulă.
Nu-mi pasă dacă cineva mă crede sau nu.
Eu ştiu ce s-a întâmplat.
Doctorii şi asistentele ştiu şi familia mea ştie.
Iar fiul meu e în viaţă...
... şi e bine.
Asta e tot ce contează.
Se spun că misterioase sunt căile Domnului.
Doar că nimeni nu-ţi spune cât de misterioase pot fi căile acelea.
Consideraţi-vă avertizaţi.
Cancerul lui Matt Campbell a dispărut şi s-a recuperat în totalitate.
Casa Aickman a fost reconstruită, restaurată şi revândută.
Niciunul dintre următorii ocupanţi nu s-a plâns de manifestări deranjante.
Traducerea şi adaptarea: veveriţa_bc @ www.titrări.ro
Ştiri, trailere cu subtitrare şi postere pe www.movienews.ro
BÂNTUIREA DIN CONNECTICUT