Grace! Grace! Grace!
VOCEA VIITORULUI
ARTISTA PREFERATĂ
TOP 100 LOCUL ÎNTÂI
ADEVĂRATA GRACE DAVID
Vă place piesa asta?
ROLLING STONE EDIŢIE SPECIALĂ 11 PREMII GRAMMY
Tăiem! Să scoatem asta.
Am înţeles.
PĂSTRAŢI LINIŞTEA
Vă place piesa asta?
Pentru că o cânt de mult.
A fost printre primele pe care le-am înregistrat.
E compusă de Lee Moses. La casa de discuri mi s-a zis:
"Cine ar asculta aşa ceva?"
Ştiţi ce am eu de spus?
"Ce mai ziceţi acum?"
Stai! Derulează înapoi.
Nu filtra sunetul. Vreau zgomot de fond în microfon.
Ştiţi ce am eu de spus?
"Ce mai ziceţi acum?"
Frumos, Maggie.
Cântecul ăsta este despre...
o fată rea.
Un, doi, trei, patru!
Fată rea
Da, eu sunt aceea
Aşa, amice!
- Scuze, Maggie, se înregistrează. - Fir-ar să fie!
Ce nebunie!
Bună, scumpo!
- Sethy, frate! - Salut!
Craiule! Ce faci? Arăţi bine.
- Era o piesă a lui Grace Davis? - E în lucru.
- Mi-ar plăcea să Colaborăm. - Şi mie.
Pregătesc piesa voastră.
Un, doi, trei, patru!
Fată rea
Da, eu sunt aceea
CASA DE DISCURI CAPITOL
iubitule, se zice că sunt fată rea
Pentru că ţineam la libertatea mea
Dar există un bărbat undeva Care iubeşte fetiţa asta
Chiar cred că mă iubeşte, da
Inima lui simte Şi buzele lui mărturisesc
Că singură nu mă va lăsa să mă ofilesc
Nu-i pasă că sunt fatã rea...
O să fim prietene.
ASCULTAŢI PE SPOTIFY
Foarte rea
Da, rea, fată rea
Un mister este dragostea sa
Nimic nu o poate explica
Bună! Unde-i sunt cheile?
- Nu mă lua aşa! Am avut o zi infernală. - Unde sunt cheile?
Mă ocup de casă, nu de locatara ei. Aia e treaba ta.
Dacã nu poţi fi punctuală, vino mai devreme! Ia-i geanta!
Ne vedem acasă!
Ai întârziat.
- Şase minute. - Se putea mai bine.
Cum a fost în Maui?
Aglomerat, înăbuşitor, frumos... Greu.
Ce-i asta? Ce scârboşenie! Nu o vreau.
- De ce ai adus-o? - Pentru că tu mi-ai cerut-o.
Bea-o tu.
Lista de piese se discută la 14:30 şi mergi la epilat Ia 15:15.
- Mergi şi la cosmetică? - Da. Nu mai vreau chestia asta.
Trupa vine la petrecere pe la cinci.
Mâine, la 9:30, luăm avionul spre New York.
- Şi şedinţa cu producătorul? - Jack programează şedinţele.
- Legat de albumul live, mă întrebam... - Mâine am repetiţie? S-a stabilit?
Da. Dan întreba
dacă n-ai vrea să repeţi acasă la el, nu la tine.
I-am spus asistentei lui că probabil n-ar fi...
- Câte premii Grammy am? - Unsprezece.
Şi câte premii Grammy are Dan?
- Opt. - Nu unsprezece.
- Nu. - Deci mai puţine decât mine.
Mult mai puţine!
Poţi să-i spui asta asistentei lui.
Mulţumesc.
Ia te uită! Eşti plină de zahăr.
Fir-ar... O să mănânc doar jumătate.
Doar blat. Nu o să mă ating de glazură.
Jack, imediat după opt spectacole, vrei să o trimiţi la Vegas
să discute cu tipul de la Caesars Palace?
Ar fi artistă rezidentă. E treaba mea să îi găsesc de lucru.
Vegasul nu mai e ca pe vremea bunicii. Li Jon a cântat acolo. DJ Khaled.
Lasă-mă şi vezi-ţi de treaba ta,
adică să-i aduci cafea, şerveţele, tampoane
şi alte nimicuri pentru care te plătim de şase luni.
De trei ani!
Lucrez aici de trei ani.
Eşti plătită? Credeam că eşti stagiară.
Jack, cred că ar fi o idee bună să ia o pauză.
Chiar e o idee bună!
Şi prin asta vreau să spun...
că poţi să ţi-o bagi undeva!
Tocmai s-a întors din Hawaii.
- Unde a lucrat. - Da, în Hawaii!
Oameni buni, nu mă întorc în Hawaii.
Dacã mergem în locuri tropicale, vreau să ajung în Maldive.
Jack, Grace Davis nu a mai lansat niciun disc de zece ani.
Fanii îşi doresc unul.
- Ne trebuie unul. - Ascultă la mine!
Mă ocup de Grace dinainte să te naşti tu, probabil.
Crezi că-i trebuie piese noi?
- Da. - Bun. Ia ghici!
Tuturor li se rupe de piesele noi!
Ultimul album nu a avut succesul scontat.
De fapt, n-a avut vânzări demne de Grace Davis, ştii bine.
A fost un duş rece. Oamenii ne-au arătat că e cazul să-şi vadă de drum.
- Să se îngroape la Vegas? - Da!
Nimeni nu vrea să meargă la concertul lui Springsteen, marele american,
şi sã-l audă cântând lălăielile de pe albumul Wrecking Ball.
A fost un album cu un impact incredibil şi vânzări extrem de bune.
Oamenii vor să audă "Thunder Road...
Şi asta le vom oferi. Le vom da "Thunder Road...
Aşa îmi plătesc ipoteca.
Tu n-ai de unde şti, n-ai ipotecă de plătit.
Nu-mi spune mie o fetiţă zurbagie cum să-mi fac treaba!
Mereu aduce vorba de Springsteen...
Ce m-a enervat!
"Share Your Iove With Me", cântată de Aretha Franklin la 27 de ani.
- Piesa lui... - Bobby Blue Bland.
... Bobby Blue Bland.
Un, doi, trei, patru!
Fată rea Da, eu sunt aceea...
Ai putea să-i mai dai niţel volum?
- Căştile! - Bine.
Pune-ţi-le, ca să pot dormi!
Mulţumesc.
Dar există un bărbat undeva Care iubeşte fetiţa asta
Un, doi, trei, patru!
Fată rea
iubitule, se zice să sunt fată rea
Pentru că...
Iată lista de piese pentru albumul live.
- Bine. - N-o da în bară!
Bine.
Poftim.
Ştiu că Jack aranjează întâlniri cu producătorii pentru albumul live...
Mă întrebam... De fapt, speram...
Ce cauţi acolo? De ce îmi ocupi mereu locul?
Îmi pare rău.
Scuze.
Vrei să ne uităm pe listă?
Nu. Tu?
- Nu. Ţi-am adus punga cu diabet. - Aşa! Dă-mi-o!
Nici nu-mi place zahărul. O am la mine în caz că ţi-e ţie poftă.
- Ce amabil eşti! - Ştii cine o dă gata?
- Cine? - Eu. Şi încerc să mă cuminţesc.
Fac Pilates, pedalez la sală, mănânc salată...
Salata verde cu o tonă de brânză cu mucegai nu se mai cheamă "salată".
Dacă în meniu e trecută ca "salată", atunci asta e!
- Nu e salată. - Da.
- Hai să vedem lista! - Nu vreau.
Grace, haide! Cobor din afurisitul de avion!
Cobori din avion, Jack? Cum?
- Eu ţi l-am cumpărat. - Tu...
- Vocea mea mi-a cumpărat avionul. - Detalii...
Mai dă-mi un Red Vine!
- Ştii ceva? 20% îmi aparţine. - Incredibil!
Grace! Grace! Grace!
Opreşte-te o clipă
Luni, în zori, soarele nu mai luminează
Cerul e frânt şi norii sângerează
Mă trezisem, la serviciu să mă duc
Am băut cafeaua şi m-am pus iar să mă culc
Hei, iubire
Opreşte-te o clipă
Stai".!
Nu o să vă laud dacă nu am ce lăuda. De la capăt!
Iubitule, pentru că tu
Eşti singurul care ştie...
Nu!
Buna!
Opreşte-te o clipă
Bună, New York!
Chicago!
Bună...
- Unde suntem? - La Detroit.
- Nu te aud, Maggie. - La Detroit!
Nu te aud, Detroit!
Opreşte-te o clipă
E rece!
Detroit Free Press: "Un concert Grace Davis cum era de aşteptat.
Noroc că are piese bune, că altfel ne-am fi săturat de ele."
- Mai adu gheaţă. - Nu.
Ştiu eu ce-mi trebuie!
Te-am acoperit Cu frânturi din inima mea
Ce vine mai întâi.
Opreşte-te o clipă
Mulţumesc!
Blondul înalt e al meu.
- Cel scund şi brunet. - Ciocolatiul!
- Grace! - Da, Jack.
- Toată lumea afară! - Bună şi ţie!
- Dă-mi aia! - Nu zãu?
- Îl mai ştii pe Alec de la Caesars Place? - Fireşte.
De-aş fi ştiut că vii, ţi-aş fi rezervat locuri VIP.
Nu-ţi face probleme. Jack a aranjat totul.
Nici nu ştii ce încântat sunt că apucăm să vorbim în sfârşit.
Vrem mult să lucrăm cu tine, Grace. Caesars e renovat complet.
E mai spaţios, mai strălucitor, mai zgomotos.
Arată minunat. E impresionant.
Poţi susţine acolo toate concertele dintr-un turneu.
- Da. - Cinci, şase ani...
Zece.
Zece!
- Cu aceleaşi piese în fiecare seară? - Visez la aşa o slujbă!
Bani care-ţi pică în poală. Gata cu stresul. Gata cu turneele.
- Dar le ador. - Şi mie îmi plac admiratorii.
Îmi plac turneele, nu admiratorii.
Dar, aşa, n-ar mai trebui să te reinventez de fiecare dată.
Încerc să-mi uşurez niţel viaţa.
Ţi-am găsit paharul norocos. Ciudat, era la balcon...
- Scuze... - Scumpo, fii drăguţă!
- Adu-mi de băut. Nu suc. - Du-te!
Celine Dion a ţinut la noi peste o mie de concerte.
La câţi fani ai tu, putem bate recordul.
- Haide... - Haide!
- E un fleac. - Un fleac!
- O bagatelă! - Bagatelă.
Putem face să te simţi ca în turneu.
Plecăm din Vegas, te plimbăm, te întorci, o să te simţi ca în turneu.
Facem cum vrei tu.
Grace, e o problemă cu amplificatoarele. Mai facem o probă de sunet.
Vai de mine! Scuze!
- Mă cheamă datoria. - Desigur. Am face orice să vii la noi...
Mulţumesc că ai venit. Distracţie plăcută!
Buna!
- Nu ţi-e bine? - Ba da. Nu reuşesc să adorm.
Vrei un ceai? Cred că Jack are nişte sedative.
Nu-i nevoie, stai liniştită.
- Ce faci? - Îți aranjez programul.
Ce asculţi?
Ce piesă bună! Maxine Brown.
Ştii cine a compus piesa?
- Da. Carole King. - Bravo!
- E compozitoarea mea preferată. - Serios?
- În afară de tine. - Mulţumesc.
- Îmi pare rău. - Glumesc!
Poftim.
M-ai salvat de tipul din Vegas.
- Nu păreai să ai chef să discuţi cu el. - Crezi că mă cunoşti aşa de bine?
- Scuze. - Glumesc.
- E incredibil că l-a convins. - Încearcă să mă protejeze.
Am luptat umăr la umăr de când...
de când aveam 18 ani.
Cântam noaptea, târziu, prin spelunci.
Podelele erau lipicioase şi era fum să-l tai cu cuţitul.
Sonorizarea era groaznică. Cluburile alea erau groaznice!
În fiecare seară, Jack...
Jack venea şi stătea în culise.
Mă sorbea din priviri, cu gura căscată.
Ştiind de unde am plecat...
să fiu artista casei la Vegas...
înseamnă că m-am realizat.
Ce-i?
Nimic.
Ştiu că toţi sunt mulţumiţi...
dacă cânt aceleaşi piese în fiecare seară.
Dar dacă...
Nu contează.
- Te-am văzut la emisiunea lui Oprah. - Când?
- Când eram mică. - Am participat de multe ori.
Vorbeai despre al treilea album.
Ai spus ceva ce nu voi uita niciodată. Mă gândesc mereu la vorbele tale.
Ai spus: "Monotonia ucide creaţia...
- Oprah... - Oprah.
E poveste veche. Escroaco, de atunci te-ai chitit să te lipeşti de mine?
Da. De când eram mică,
visam să-ţi fac o clismă la Toronto.
Să nu vorbim despre Toronto. Ştii ce pãţesc de la scoici.
Îmi povestea despre aventurile ei amoroase fabuloase.
- Deci nu aţi vorbit despre album. - Nu. N-ai cum să înţelegi.
- Nu are rude... - "Nu are rude...
... nici prieteni.
Voi două nu sunteţi prietene, ca noi. Cum ştiu asta?
Pentru că prietenia nu se plăteşte!
Am impresia că eu plătesc pentru multe chestii.
E un soi de capcană. Nu eşti singurul om din viaţa ei.
- Pentru mine, eşti cea mai importantă. - Stiu.
De mi s-ar fi zis la 12 ani că voi lucra cu Grace Davis...
Este o legendă. Am o slujbă de vis!
Sau măcar îmi va deschide calea către slujba de vis.
Îţi deschide calea către sindromul Stockholm.
Credeam că ai lăsat mobilul în maşină.
Pe cel personal. Ăsta e cel de serviciu.
Ştii ceva? Ascultă-mă, Maggie! Lasă mobilul! Uită-te la mine!
Ştiu că ai impresia că ea îţi va da o şansă care-ţi va schimba viaţa
şi că veţi dispărea în zare ţinându-vă de mânuţă,
dar ar trebui să iei în calcul şi posibilitatea
ca nici să nu-ţi ştie numele complet.
ÎI ştie, uneori.
Crezi că nu te va mai pune să-i porţi pantofii prin casă,
ca să se lase, şi te va face producătoare?
' Da! ' Maggie!
S-a întâmplat doar o dată, pentru gala Grammy.
Te rog, fii şi tu mai ambiţioasă!
Suntem prietene la Cataramă!
- Spuneai ceva de aventurile ei... - Nu-ţi spun nimic!
- Măcar un nume! - Am clauză de confidenţialitate.
Prin soare călătoresc
Perechea să mi-o găsesc
California, păzea că venim
Ne întoarcem mereu de unde pornim
Fructele sunt bio?
Nu lucrez aici.
Dar da, sunt.
Super piesă!
- Nu crezi? - Poftim?
California
Şi ţine nota mult şi bine.
Păzea că venim
Da...
- Da, Phantom Planet. - Foarte bine!
Oricine ştie piesa. E din Rebel în California.
Super serial, nu?
Trebuie să plec.
Oare faptul că-ţi displace serialul
te împiedică să apreciezi complexitatea muzicală a piesei?
Nu e piesa mea preferată dintre nenumăratele despre California.
Bine.
Cea a lui Joni Mitchell,
"Going Back to Cali", "California Dreamin",
toate sunt mai bune.
- "California love". - Da.
- "Going to California", Led Zeppelin. - E o piesă extraordinară.
Bine. "Hotel California".
- De ce nu-ţi place? - Eagles sunt siropoşi.
Şi Don Henley e un nemernic.
Randy Meisner era să moară de ulcer gastric
pentru că se aveau la cuţite.
Dar e o piesă perfectă şi prea puţin apreciată.
- Prea puţin apreciată? - Da.
Se aude peste tot!
E "Brown Eyed Girl" a soft rock-ului din sudul Californiei.
Deci Eagles nu sunt pe gustul tău. Atunci cine îţi place?
- Vrei îngheţată pe băţ? - Nu, mersi.
- Artişti vii sau defuncţi? - Nu contează.
Brian Wilson.
Nina Simone.
- Avem aceeaşi zi de naştere. - Ca mine şi Mariah Carey.
Deci suntem amândoi foarte pretenţioşi şi teribil de trişti.
Da.
Otis Redding, cu siguranţă.
Sper că nu îl ştii de pe coloana sonoră a filmului Dans Murdar!
- Nu mă obosesc sã-ţi răspund. - Deci am dreptate. Incă unul!
- Bună! - Sam Cooke.
Cine e Sam Cooke?
- "Cine e Sam Cooke"? - Da, cine e Sam Cooke?
Ai auzit de Phantom Planet, dar nu de Sam Cooke?
Vă aşteptăm în curte cu muzică live şi doze gratis de vitamina B!
Săptămâna viitoare dau o petrecere. Aş vrea să vii.
Aveţi de plată 45.17 dolari. Pentru acadele.
Bun venit la al doilea an de Festival al Sănătăţii în Laurel Canyon!
Sunt David Cliff si voi începe cu o piesă a regelui muzicii soul,
Sam Cooke.
Sper că-l ştiţi cu toţii.
Dragã, de dor mă faci să mă perpelesc
Ştiu că mă faci să mă perpelesc
Dragã, de dor mă faci să mă perpelesc
Pe bune, nu glumesc!
Al naibii...
Fiori mă năpădesc
E o întâlnire, atâta tot.
Cei de la casa de discuri vor să afle despre planul cu Vegas.
Ştii ceva? Să vorbim mai târziu.
Vezi-ţi de bazaconia aia de tratament cu eucalipt.
"N-am ce vorbi cu nişte tipi de la casa de discuri care..."
- Ce ai scris acolo? - "Au uitat."
"... care au uitat că mai trăiesc."
Ce-am vorbit noi, chiar aici?
"Am lansat deja o compilaţie şi un album live."
"De ce aş lansa acum o compilaţie live?"
Poftim?
Când am acceptat să mă întorc, ce mi-ai promis?
Că, de data asta, vei face cum îţi spun.
Vreau să eviţi orice risc şi să punem nişte bănuţi deoparte.
- E jalnic. - Nu. Tu eşti jalnică!
Te cerţi cu mine, în loc sã-ţi odihneşti coardele vocale.
Eu hotărăsc ce voi face în Continuare.
- Da. - Dă-mi acadelele, Maggie!
Mereu dai bir cu fugiţii!
Grace, nu-i momentul potrivit să pleci în vacanţă!
Rahat!
Ce caută Richie aici?
Munceşte la remixul ăla de două săptămâni. Nici eu nu l-am auzit.
Înainte să-i frecăm ridichea, hai măcar să-i ascultăm.
- Bună! - Richie Williams.
- Mi se zice R-Dub. - Îmi pare bine.
Ne-am cunoscut la Met Gala sau la Oscaruri?
- Sau la vreun chef rave? - Nu frecventez aşa ceva.
E un remix a-ntâia. Vă prezint "Fată Rea", versiunea lui Richie Williams.
Da.
Fată rea...
- E sunetul care l-a consacrat. - Da.
E tare sau... e tare? Era o întrebare-capcană. E beton.
- M-am prins. - Ştim.
Ce faci aici, Maggie?
Richie Williams, R-Dubs. Laureat cu Grammy.
Lucrez la album. Dacă vrei să asişti, poate te învăţ câte ceva.
E important pentru mine să le promovez pe femei.
- Intră, scumpo! - Nu avem timp de pierdut.
- Să continuăm. - Vezi-ţi de treabă, las-o pe ea!
Albumul e aproape gata. Să discutăm!
Versiunea originală a piesei "Fată Rea" e cam fumată. Pare învechită.
Varianta asta are savoare. E universală.
Universală! Auzi? Mai bine zis, intergalactică!
- Intergalactică. - Datorită muzicii electronice.
Grace, am putea vorbi puţin?
- Ce-i? - Păi, voiam să...
- Doamne! Spune odată! - Am editat albumul.
L-am editat. Seth m-a ajutat.
Încă nu angajaseşi pe nimeni şi n-am vrut să ştiţi tu şi Jack.
Vă auzim! Ştiţi că e un microfon acolo, da?
Cât ai lucrat la album?
Oricând prindeam o clipă, înainte şi după serviciu.
- Trebuia să-ţi fi cerut voie. - Da.
Mi-am încercat norocul.
Vrei să-l asculţi?
- Bine. - Nici gând!
Asta e la baza piesei.
Tu spui că unui cântec îi trebuie puls,
ceva ce ţii pentru tine, iar apoi împărtăşeşti.
Iată acel ceva!
Hanky cântă bucata asta de percuţie de 20 de ani,
şi sună la fel de bine ca în ziua când aţi înregistrat-o.
- Richard. - "R-Dawg...
- Ai reprodus-o la sintetizator? - Prin sinteză încrucişată.
E invenţia mea. Iau două sintetizatoare şi tai sunetul unuia când cântă simultan.
N-are nicio noimă!
- Ba da. - Are.
- Ai auzit de procedeu? - Nu, dar nu contează. Tu eşti producător.
- Da. - Ai scos acompaniamentul vocal?
Suna cam învechit. Avem aplicaţii audio care fac asta.
Nici nu mai e nevoie de cor.
Mi-am înregistrat vocea, am multiplicat-o, am modulat-o
şi sună modern, e grozav!
Grace, asculţi?
Fată rea
Tu eşti sufletul piesei.
N-ar trebui să te îngropi sub artificiile astea pretenţioase.
Da, piesa trebuie mixată si editată, dar ai putea lansa si versiunile demo
şi tot ar suna mai bine decât orice ar face el vreodată!
Vezi să nu...
Ar trebui să le lansezi. Le-am ascultat şi sună incredibil.
- Te crezi Missy Elliott? - Cine lansează înregistrări demo?
Îndrăzneşti să-l jigneşti pe amicul meu, Richie?
- Du-te la Starbucks! - Gata! Terminaţi!
Nu-i pasă...
Margaret, nu vorbi urât cu oamenii angajaţi de Jack, ai înţeles?
Bine.
- Da. - Niciodată!
Va avea succes de proporţii.
- E un hit. - Versiunea mea, nu a ei.
- Nu-ţi bate capul cu a ei. - Nu e cazul.
- Vezi? E obraznică. - E răutăcioasă.
- Foloseşte versiunea ei. - Poftim?
Dar mă plătiţi, da?
Maggie.
Maggie, treci încoace!
Poate pe planeta de unde vii tu, să-ţi etalezi fiecare părere
care-ţi trece prin cap e ceva apreciat.
Dar... Am avut dreptate.
Nu contează cine are dreptate o clipă, într-un studio!
- E în joc cariera ei. - Regret, n-ai dreptate.
Dacã ar lansa aşa o grozăvie... Doamne păzeşte!
Fireşte că nu am lansa aşa o porcărie.
Dar asta nu contează.
M-am străduit luni întregi să-i aduc împreună în studio.
Luni întregi!
Sperând s-o aud spunând că vrea să facă un album remixat
şi să-i zic: "Am omul potrivit.
Dar... fir-ar să fie!
Nu mai putem lucra cu el,
pentru că asistenta ta tembelă l-a jignit
şi nu mai vrea să lucreze cu tine, o preferă pe Rihanna."
Păi... Îmi pare rău.
Acum, că sunt producătoare, îmi voi căuta înlocuitoare.
Ştii cât i-a luat lui Seth să capete niţicã credibilitate ca inginer de sunet?
Producătorul are o perspectivă
dobândită în ani şi ani de trudă.
Nu merge aşa.
Tu nu eşti producătoare. Nu eşti nici artistă. Nu eşti impresar.
Dacă vrei să fii producătoare, găseşte-ţi singură clienţi
şi nu te atinge de ai mei!
Uite cum vom face.
Intrăm...
... comandăm ceva de băut şi îl căutăm.
Îi spun ce am de zis şi o ştergem rapid.
Nu e nicio grabă. Am ieşit şi ne distrăm. De când n-ai mai fost la petreceri?
- Cele de la muncă se pun? - Nu.
Am fost la petrecerea de Oscar a lui Elton John.
Nu se pune. Ai stat doar afară.
Are piscină?
Vreunul dintre ei o lucra?
Bună! Fii amabilă! Ai serviciu?
- Sunt manechin. - Bine.
E abia miercuri.
- Nu credeam că o s-o porţi. - Ce... Doamne!
Mi-ai zis că a cântat la băcănie, nu că e patronul.
- Eşti pregătită? - Da, sunt.
- S-a vărsat! - Doamne! M-am pătat rău?
Vai...
- Ce nebunie! - Ştiu. Cum de are fähn?
Nici nu-l cunosc.
"Bună, tipule de săptămâna trecută!
Voiam sã-ţi amintesc de mine
şi sã-ţi spun că sunt doar o asistentă personală,
dar mi-ar plăcea sã-ţi fiu producătoare dacă ai vreo piesă."
Eu doar curăţ materiale cu pericol biologic,
dar tot mă numesc "medic...
- Nu faci doar asta. - Exact. Aşa că nu te subaprecia.
Ai produs albumul live al lui Grace Davis, fără bani sau recunoaştere.
Şi o vei face din nou. Ştii de ce? Pentru că îţi urmezi visul.
Nu ăsta e visul meu! Nu aş face-o din nou. Vreau bani şi recunoaştere.
Câte cosmetice are!
N-ar trebui să-i răscolim în dulap. Nu-l cunoaştem!
Prea târziu, am răscolit.
Adună-te şi spune-i clientului tău ochelarist, cu respiraţie proaspătă,
că eşti producătoare.
Nu sunt...
Ai un noroc chior, Maggie!
- Du-te şi bate palma cu el! - Bine.
- Te simţi prea bine în casa lui. - Nu-i aşa.
- Bună! - Tu erai!
El e.
- Mersi că te-ai gătit. - Păi...
- Katie, colega mea de cameră. - Bună!
- Eşti foarte chipeş. - Mulţumesc.
- Ştiai că Maggie e producătoare muzicală? - Nu.
E extraordinară şi influenta în rândul generaţiei noastre.
Katie, mulţumesc frumos că ai venit la petrecere.
M-am prins. Mă duc să-mi îndes brânză în geantă.
- Apoi o să caut valoarea casei. - Mai bine nu.
Nu-ţi promit!
Doamne!
Îţi aduc ceva ce chiar o să apuci să bei?
Credeam că te-ai amorezat de mine şi ţineai morţiş să mă revezi.
Nu. Am venit pentru vocea ta.
Iubitule, credeam că-mi aduci o votcă cu Red Bull.
Theresa, ea e Maggie.
- Maggie e producătoare. - Tare!
- Eu lucrez la SpaceX. - Tare!
Hai să ne pui muzică!
- E iubita ta? - Nu vrea o relaţie serioasă.
Bravo ei!
Ai pete de ruj.
- Aici? - Pe toată faţa.
- Ai înregistrat nişte piese? - Da.
Le pot asculta?
- Chiar acum? - Da.
E de neînţeles
Emoții pe care nu le-am cunoscut niciodată
Stau treaz când restul lumii picoteşte
Cerul întreg mă înveleşte
E adânc ca un ocean
Adânc, ca devotamentul ce îl am
Adânc, ca o vale între munţi căscată
Pe unde apa rece curge netulburată
- Sună binişor. Tu ai compus piesa? - Da. Mi-a luat vreo 20 de minute.
- Prima strofă? - Întreaga piesă.
- De ce cânţi prin băcănii? - Pentru că îmi place.
E distractiv, nu am niciun stres... Îmi face plăcere.
Te pricepi la compus.
Ai voce, timbru şi o colecţie uluitoare de discuri.
Albumul lui Marvin Gaye...
Am ţinut albumul ăsta al lui Elmore James şase ani în maşină, pe CD.
- E primul pe care mi l-a dăruit tata. - Serios?
Mi-ar plăcea mult... Dacă tu...
- Aş putea lucra cu tine dacă ai vrea. - Te ascult.
- Cânţi extraordinar de bine. - Mulţumesc.
Dar ţi-aş putea da câteva sugestii, dacă îmi permiţi.
Chiar te rog.
Am impresia că producătorul tău... nu face doi bani.
E un prieten, nu-l plătesc. Dar ce anume...
Ce anume ai vrea să schimbi?
Pentru început... Basul se aude prea tare.
Aş tăia bucata aia ciudată de baterie. Puntea ar intra mai repede.
Şi-ţi trebuie un microfon bun.
Iartă-mă, dar unde ai înregistrat? Într-o debara?
- O pivniţã de vinuri. - Unde?
În pivniţa de vinuri. Mi-am zis că acustica e mai bună.
- Îmi trimiţi fişierele audio? - Nu.
Te rog!
Vino săptămâna viitoare la concert.
O s-o întreb pe Katie. Săptămâna viitoare trebuie...
- Ce-i asta? - O geacă. Ne vedem vinerea viitoare?
- Doamne! Chiar o porţi? - Aoleu...
Ce-i asta?
Arată de parcă Stevie Nicks l-a călcat pe Jason Derulo cu maşina!
Nu mai avem ce vorbi!
- Mersi frumos. Gata! - Ce hidoşenie!
Bună! Ştii cine nu doarme de 37 de ore?
Eu...
nesimţito.
Ai grijă să-şi ia uleiul de peşte
şi o pastiluţă verde după cină, pentru indigestie.
Eşti singura persoană în stare să taie tot hazul pastilelor.
Stai puţin! Pleci mai devreme? Nu s-a mai întâmplat.
A apărut ceva, mă duc la aeroport.
- Pentru că bunica... - Mi se rupe.
- Scuze. - Şi nu te cred. Minţi de îngheaţă apele.
Aşa se întâmplă de obicei!
Mai întâi apare ceva, apoi o să-ţi iei liber în weekend.
Toate asistentele sunt la fel.
Vă ademenesc aici strălucirea, luxul,
faima, căsuţa de lângă piscină.
- Tu stai în căsuţa aia. - Poţi s-o faci şi tu!
Nu acum, pentru că nu-mi caut colega de apartament,
dar într-o bună zi, poate...
Dacã-ţi joci bine cărţile.
Ce faci? Toate astea pot fi ale tale.
I-am găsit!
- Credeam că cureţi piscina. - Mi i-a dăruit Grace.
Prefer Dior? Fireşte. Dar o să-i spun asta?
Nu. Voi fi recunoscătoare pentru ceea ce am
şi pentru lucrurile de care ea s-a plictisit,
pentru că ajung la mine.
Şi pot să le port.
Iar tu ia-ţi un carneţel, să-ţi notezi chestiile astea.
Margaret!
- Bună! - Cum ţi se pare?
- E prea decoltată? - Da.
Perfect! Valea!
- Super! Mersi frumos! - Nu cu tine vorbeam.
Voi puteţi pleca. Mulţumesc. Mersi.
- Pa! - La revedere!
- Margaret... - Da.
Sigur încă nu te deranjează toate chestiile astea?
După cum te-ai dat în spectacol la studio, nu mai sunt convinsă.
Dacă vrei să te ocupi de altceva, n-aş vrea să te reţin eu cu sila.
Nu, Grace...
- Da? - Vreau să fiu aici.
Bine. Trebuie să sortez lucrurile din dulap
care nu-mi inspiră fericire şi pe care le voi dona.
- Acum vrei să fac asta? - Da.
Minunat!
- Asta sigur inspiră fericire. - Fericire.
Doamne!
- Fericire. - E veselă.
Ce mai faceţi?
Da, asta îmi place să aud.
Sunt David Cliff şi asta este trupa mea. Vom interpreta câteva piese pentru voi.
Evident, păstrez compleul Gianni Versace.
Evident.
Bun. Am rezolvat cu ţinutele de seară.
Trecem la cele de după-amiază.
- Haide! - Bine.
Mai am o piesă pentru voi în această seară.
Haide!
Mersi că aţi venit.
Îmi pare rău!
Eu, da
Atât de mult te iubesc
Aş face orice să te mulţumesc
Orice, fără să cârtesc
Nu credeam că mai vii.
- Azi promisesem. - Bine.
Cum ţi s-a părut?
Ai ales bine piesa.
Şi vocea ta a sunat incredibil de bine.
Până acum, e de bine. Altceva?
Păi...
Trupa ta...
Ştiam eu că nu te vei abţine!
- Bateristul. - Mi-e prieten.
- Eşti convins? - Iar începi.
Mi-ai cerut părerea. Nu o să-i laud dacă nu am ce lăuda.
Ştiu că-mi pregăteşti un compliment, aşa că spune drept!
Pot sã-ţi arăt ceva?
- Asta e maşina ta? - Da.
Risc să mă accidentez?
Bun.
E un sentiment mai presus de orice
E piesa mea?
O atracţie fără egal...
Vai de mine!
Linia bateriei nu e rea deloc.
Am dat volum vocii şi am reînregistrat chitara.
Da, sună bine.
Chiar eşti talentat. Pe bune.
Ai nevoie de mine? Nu.
Dar ar trebui să mă vrei, pentru că pot scoate la lumină un sunet cu totul nou.
Dacã lucrezi cu mine, te vor auzi oamenii potriviţi.
Nu-mi fac griji cu asta.
Sunt doar curios cu cine mai lucrezi acum.
Un producător nu discută cu artiştii despre alţi artişti.
- Pur şi simplu, nu se face... - Bine.
Bine.
Cum...
Cum de ştii să faci chestiile astea?
Am crescut în preajma muzicii, a muzicienilor, a discuţiilor din branşă.
Tata lucra la un post radio şi mama era cântăreaţă.
Am studiat compoziţia şi imediat după aceea am început...
să produc muzică.
Dacă mă întrebi de orice punct al vieţii, bun sau rău,
pot să-ţi spun ce ascultam şi cum am scos-o la capăt.
Dacă aş avea şansa să lucrez cu un artist ca tine
şi să creez ceva cu potenţialul de a alunga Singurătatea cuiva,
atunci vreau să o fac.
Şi ştiu cum.
Aşadar...
The Staple Singers cu piesa "The Weight", interpretată iniţial de...
The Band.
... The Band.
Bun. Când începem?
- Chiar acum. - Zău?
De fapt, trebuie să...
Mâine, sau când îmi fac timp, o să te sune cineva de la birou.
De la birou... Bine.
- Coboară! Trebuie să plec. Hai odată! - Dar e seara de vineri.
Ştiu. Dimineaţă lucrez. Sunt foarte solicitată...
de un artist care nu poartă cãmãşi croite la comandă.
Dar cămaşa arată bine, nu?
În cele ce urmează,
Grace Davis va lansa un album live realizat în al zecelea turneu mondial.
Legenda muzicii a rămas discretã în privinţa vieţii personale.
Nu s-a măritat, nu are copii
şi nu dezvăluie nimic despre planurile ei de viitor.
Toţi fanii ei se întreabă când va mai lansa un hit.
Mai întâi, fabrica de hituri Cardi B, despre un nou loc întâi în topuri.
Te simţi bine?
- Nu par să mă simt bine? - Ba da, arăţi minunat.
Bine, pentru că Michael B. Jordan vine diseară.
Aici?
- Trebuie să pleci până la ora 17:00. - Bine.
Comandă-mi tot ce au în meniu Jon & Vinny.
Inclusiv deserturile?
- Eu nu mănânc desert. - Bine.
Ai grijă ca uleiul afrodiziac să fie sus, în baie!
Accelerez în neştire cu ochii pe tine
Accelerez în neştire cu gândul la tine
De ce stai mereu pe bancheta din spate?
Da, aşa.
Accelerez în neştire cu ochii pe tine
Accelerez în neştire cu gândul la tine De ce stai mereu pe bancheta din spate?
Ce-i asta?
Doamne!
Îmi pare tare rău că te-ai lovit la faţă!
Dar recunoaşte că nu îţi aleseseşi cel mai nimerit loc.
Cine e acolo?
Tatăl meu, David Cliff Senior.
- E tatăl tău? - Da.
E saxofonist. Cântă ca nimeni altul.
- Ai zis că mama ta era cântăreaţă? - Da. A murit când aveam şase ani.
- Îmi pare rău. - Nu-i nimic.
L-a cunoscut pe tata în culisele unui concert al lui Paul Simon.
Tata era acolo în interes de serviciu.
A doua zi, ea s-a şi mutat cu el. Peste o lună, s-au căsătorit.
- Ce nebuni! - Nu chiar.
- Părinţii tăi cum au făcut? - Nu s-au căsătorit.
Mama m-a lăsat cu tata când eram mic.
Era o situaţie complicată. Nu ştiu.
Dar tata e de treabă.
Nu-i convine că nu cânt la saxofon, dar mă susţine.
Ce-ţi face capul? Arată-mi!
- Ce-i? Râzi de mine? - Aoleu!
Cu capul ăsta îmi câştig pâinea. De ce râzi?
Deci ai studiat compoziţia.
Ştii să cânţi?
- La clapele astea? - Oricare îţi plac.
De obicei, stau în studio, la butoane.
Le las spaţiu artiştilor să creeze.
Aşadar...
Treci în Mi minor.
_ Aşa?
Aşadar...
Mi.
Da.
Fa.
Fir-ar să fie!
Nu te mai întrerupe!
Încercăm din nou.
Bun, era...
- Aşa? - Nu, dar îmi place.
În tempo mai rapid. Mai cu forţă.
Da.
Apoi ce zici de...
- Bine! - Cântă puţin!
Accelerez în neştire cu ochii pe tine
Accelerez în neştire cu gândul la tine
Vino în faţă, mă crezi taximetrist poate
Nu
- Sună bine. - Da, e sexy.
Mai cântăm o dată?
- Am putea. - Bine.
Cu ochii pe tine
Accelerez în neştire cu gândul la tine
De ce stai mereu pe bancheta din spate?
Vino în faţă, mă crezi taximetrist poate
Nu
Accelerez în neştire
Joi, când înregistrăm, am nişte chestii incredibile...
Nu pot. Cânt la un bat mitzvah.
Poftim? David, nu pricep.
E limpede că nu ţii spectacole pentru bani.
Am promis.
Bine. Nu o să mă rog de tine să o iei în serios.
- Atunci nu te ruga de mine. - David, ai o voce incredibilă.
Când cânţi, e domoală, pasională şi nostalgică.
N-ar trebui să te asculte doar cei din centrele comunitare din LA.
- Dar dacă nu-s destul de bun? - Poftim?
Poate sunt doar un fitecine care se visa cântăreţ, ca mulţi alţii.
Ce mă fac atunci?
Dumnezeule!
- Ce-i? - Eşti nesigur pe tine!
Extraordinar!
Îţi împărtăşesc cele mai profunde temeri ale mele...
Nu. Îţi tai singur aripile şi eu te pot ajuta.
Scuză-mă!
Alo?
Bine.
Vin imediat. Bine.
Era un alt client. Trebuie să plec.
Eşti extraordinar. Şi ne vom revedea curând.
- Mai vorbim despre asta. - Da.
- Bine, pa! - Noapte bună, Maggie.
Mulţumesc.
Stai aşa...
Asta e maşina ta?
- De ce se miră toţi? Da. - Cere-i şefei tale sã-ţi mărească leafa.
Ce haios! Te-ai prins? Pentru că eu sunt şefa ta!
Te-ai prins?
Stai! Opreşte! Aici!
Două cărnite, vă rog!
Una să fie cu pui, cu sos iute.
Michael B. Jordan a ţinut morţiş să plecăm de la mine
şi să mergem la un hotel,
pentru că pusese la cale să mă ceară de nevastă.
Problemele noastre sunt cu totul altele.
- Tu ce probleme ai, Margaret? - Voiam să spun...
Mi-e foame.
- Sunt lihnită. - Bine.
Ne serviţi mâncarea, domnule?
Doamnă, v-am mai spus. Nu e un restaurant drive-through.
Bine. Ar trebui să fie. Ar putea fi.
Doamne! E Grace Davis?
- Bună! - Nu.
- Te iubesc la nebunie! - Şi eu.
- Pot face o poză cu tine? - Ştiu.
Desigur, da.
- E Grace Davis! - O să cobor.
Bună! Nu e maşina mea.
Buna!
Ia priviţi cu cine sunt! E Grace Davis!
- Bine. Un, doi, bună, Grace Davis! - Bună!
Eşti superbă!
- Cât mă bucur că te-am sunat! - De obicei, o suni pe Gail.
Glumeşti? E trecut de ora 22:00. Dra Gail doarme buştean.
Oricum, credeam că te vei bucura,
pentru că mereu te ţii scai de mine.
- Ăsta mi-e serviciul. - Ştii ce vreau să spun.
- Ai de gând să te măriţi? - Doamne! Nu începe şi tu!
Ştiu că toată lumea se întreabă dacă Grace Davis îşi va găsi bărbat.
Adică...
"Cine o să-i pună verigheta pe deget?"
Ştii ceva?
Sunt fericită de una singură.
Sunt fericită de una singură. Da.
Mi-am zis că, dacă i-ai face cuiva favorul ăsta,
Michael B. Jordan n-ar fi de lepădat.
Era cât pe ce să mă mărit. Odinioară.
- Serios? - Da.
Dar eram prea tânără.
Ne iubeam, tot tacâmul.
Era înainte de toate acestea.
Dar am ajuns vedetă.
Şi nu l-am ales pe el.
Evident.
Nu mi-am dorit acea viaţă.
Nu mi-o doresc.
Eu am ales blaturile din baie.
Îmi spuneau că pot avea două chiuvete şi am refuzat.
- "Vreau doar una mare". - E ditamai chiuveta.
Ce-i?
De ce te-ai înţolit?
De ce a trebuit să furi de la oamenii nevoiaşi
şi să iei haina asta Saint Laurent de 3.000 de dolari?
Cât?
- Stai aşa! Te-ai văzut cu un băiat? - Nu.
Ba da! Ai avut întâlnire! Bine.
El ştie cine sunt?
- Trăieşte pe Terra, deci da. - Ascultă-mă, Margaret.
Atrag oamenii ca un magnet. Bine?
Aşa că tu... asigură-te că de tine e interesat.
- Bine. - Bun.
Mulţumesc.
STUDIOUL PARAMOUNT
E doar o repetiţie. Nu e nevoie să...
Nu ai formaţie. Eşti singur. Nu te simţi stresat, bine?
Prefă-te că eşti la un bat mitzvah.
Bun. Încerci?
Eşti ca a opta piesă
De pe discul meu preferat
Nimeni numele nu ţi-l cunoaşte
Dar eu...
Scuze.
- Intru prea devreme. - Are emoţii.
Nu-i nimic. Avem noaptea la dispoziţie.
- Se poate să o iau de la capăt? - Da, când eşti pregătit.
Mersi.
Eşti ca a opta piesă
De pe discul meu preferat
Nimeni numele nu ţi-l cunoaşte
- Scuze. Am impresia... - Te descurci de minune. Nu-i nimic.
Dacă te relaxezi puţin, o să-ţi iasă.
Intru la tine.
Mă duc la el.
Nu ţi-e bine?
- Ba da. - Da.
- E foarte frumos aici, nu-i aşa? - Da.
Ştii că acela a fost microfonul lui Sam Cooke?
- Pe bune? - Da.
L-am găsit cu Seth la o licitaţie, anul trecut.
Dragã, de dor mă faci să mă perpelesc
Ştiu că mă faci să mă perpelesc
Dragã, de dor mă faci să mă perpelesc
Pe bune, nu glumesc!
Ai auzit vreodată înregistrarea aceea live a lui?
Cea din Clubul Harlem?
- Ai ascultat-o? - Da, când cântă aşa...
De dor mă faci să mă perpelesc Pe bune, nu glumesc!
- Eşti iar în apele tale? - Da.
- Mai încerci o dată? - Bine.
- În regulă. - Bun.
Sigur.
- Încerci? - Bine.
Eşti ca a opta piesă
De pe discul meu preferat
Nimeni numele nu ţi-l cunoaşte
Dar eu pentru tine m-aş lăsa linşat
Eşti ca o escapadă
Pentru care nimeni nu a plătit
Când ieşi pe uşă Cu cecul în buzunar bine păstrat
Dar de care ai uitat
Încerc să te citesc
În fiecare cuvânt Pe care buzele tale îl rostesc
Buzele
Accelerez în neştire cu ochii pe tine
Accelerez în neştire cu gândul la tine
De ce stai mereu pe bancheta din spate?
Vino în faţă, mă crezi taximetrist poate
Nu
Ce frumos!
- Chiar a fost microfonul lui Sam Cooke? - Nu.
Pot să ascult din nou?
Accelerez în neştire cu ochii pe tine
Accelerez în neştire cu gândul la tine
De ce stai mereu pe bancheta din spate?
Vino în faţă, mă crezi taximetrist poate
Nu
Nu mă pot împiedica să te privesc
Lasă-mă să-ţi şterg buzele dulci Nu pricep de ce cu zăhărelul mă duci
Îmi pare rău.
Scuze.
Accelerez în neştire cu ochii pe tine
Accelerez în neştire cu gândul la tine
De ce stai mereu pe bancheta din spate?
Jur că-mi furi gândurile toate
Ce aromă! Doamne!
"Praf de Mare...
E un fleac. Subsemnata a operat pe cord.
Bine, scuze! Vedeţi-vă de arta voastră.
Tot ce facem noi e neînsemnat.
Ce piesă tare!
Da.
Ştiai că producătorul piesei a aranjat "Bills, Bills, Bills", Destiny's Child?
Ştiam.
Ştii că a produs şi o piesă a lui Sinéad O'Connor?
Tu ştii că vreau să ascult liniştită piesa asta?
- Scuze. - Da. Mersi, Margaret! Să cântăm!
Încerci pe spate să mă dai
Şi faci paşi
Da, băiete!
Cu tine vorbesc
Dacă stai acasă la mămica ta
Da, băiete
Cu tine vorbesc
Şi nu ştii ce-i iubirea
Da, băiete!
Cu tine vorbesc
Fără bani, vrei să mă ademeneşti
Nu vreau un...
Grace Davis!
- Iat-o. - Bună! Ce faci?
Salut!
- Mă bucur să te văd. - Bună, Dave!
- Te servesc cu ceva de băut? - Nu, mersi.
- Margaret, tu vrei ceva? - Apă minerală? Plată?
Grace, mulţumesc că ai venit.
El e Spencer. Se ocupă de presă la nivel naţional.
Bună, Spencer!
Mama e mai încântată de colaborare decât că-s absolvent de Stanford.
Ai absolvit acum o săptămână?
- Ţi-am zis că e glumeaţã. - Da. Ce glumă bună!
Abia aşteptăm petrecerea de lansare de săptămâna viitoare.
Ce bine că ai acceptat-o pe Ariana Grande în deschidere!
- E extraordinară. - Şi mama ei te iubeşte.
" Spencer?
Mai slăbeşte-ne cu mamele.
Nu m-aţi adus până aici doar ca să-mi spuneţi asta, nu?
Ce haioasă e!
După lansarea albumului live, vrem să cumpănim bine la viitor.
- Ce vrei să faci apoi? - Ei bine...
M-am tot gândit
E vremea să înregistrez un album nou.
E doar o idee...
Am discutat despre mai multe lucruri. Spuneţi-ne ce aveţi voi de gând.
Ce viitor se prefigurează pentru Grace Davis?
Da.
Te-ai mai gândit la concertele de la Vegas?
Am discutat, îţi aminteşti?
Ni se pare un mod de a concerta interesant şi lipsit de riscuri.
- Poate fi haios. - Pentru mine, cu siguranţă.
Măcar acolo pot să trag la măsea.
- Doi iepuri... - Poţi să tragi la măsea şi aici.
Suntem foarte încântati.
Dacã vrei, pot să-ţi arăt ce prezentare am făcut...
N-am chef de vorbă.
- Parcă nu voiai să cânţi la Vegas. - Ţi-am zis că n-am chef de vorbă.
E un angajament important.
I-ai auzit doar. Nu mai e ca pe vremuri.
- Da. - Au avut şi idei bunicele.
Da, un album de Crăciun pe Spotify ar fi foarte interesant.
Bine. Spune-o odată! Ştiu ce-ţi trece prin minte.
Îmi trădez principiile. Înţeleg. Am fost umilită, da.
- Ai fost martoră. - Nu!
- E minunat. - Nu asta vreau să...
Grace,
înfumuraţii ăia care beau apă minerală te-au luat de sus,
uitând că tu ai făcut din casa de discuri ce e acum.
- Încercau doar să mă ajute. - Poftim?
Ai în faţă ani frumoşi de carieră!
Dacã vrei să cânţi la Vegas, foarte bine, fă-o.
Doar să nu fie turneul tău de adio.
Nu eşti terminată. Ai spus-o cu gura ta! Un album nou, asta ar trebui să faci.
Ştii ce se codeau să spună Ia şedinţa aia?
Ce?
În istoria muzicii,
doar cinci femei de peste 40 de ani au ajuns în fruntea topurilor.
Doar una dintre ele era de culoare.
Una.
Pricepi? Nu.
Tu nu ai cum să pricepi.
Niciunul dintre voi nu pricepe câte am pătimit.
Nu ştiu, am putea să ne prefacem că trăim într-un soi de lume magică
unde vârsta şi rasa nu contează.
Dar ştii care e buba, atunci?
Eu, nu casa de discuri, nu Jack, nu tu,
trebuie să scornesc materiale care să stârnească interesul
şi nu ştiu dacă mai pot!
Nu ştiu dacă mai sunt în stare.
Doamne!
- Ştiu că ai compus. - Poftim?
- Ce ai spus? - Nu...
- Mi-ai umblat prin lucruri? Ştii ceva? - Nu am făcut asta.
Nu eu sunt pusă aici să te ajut, ci viceversa.
Nu sunt rampa ta de lansare. Nu eşti producător muzical, Margaret.
Nu ţi-am cerut să-mi aranjezi piesa şi nici nu o să-ţi mulţumesc.
Eşti o enciclopedie a muzicii. Ţii minte toate nimicurile.
Te ocupi de itinerarul meu. Îmi culegi alunele din puiul Kung Pao.
Nicidecum nu eşti o cheie a succesului cuiva. E clar?
Tipii din sală sunt cu mult mai presus de tine.
Îmi pregăteau un succes garantat şi facil.
Tu, micuţo, îmi pregãteşti un eşec. Mulţumesc!
Aş putea să te împac cumva...
Ai întârziat.
Ce e, Mags? Înregistrăm sau nu?
Da. Hai să...
Să reluăm de la...
Reluăm de la...
Hai să reluăm de la...
Fir-ar!
Maggie.
Ce ai păţit?
Uşurel... Ai pãţit ceva? Nu-i nimic.
Bine.
- Ce s-a întâmplat? - Nimic.
- Nimic? Sigur? - Mi-e bine.
- Da? - Da.
Bine.
În regulă.
Dai înapoi? Asta e buba? Asta te roade?
- Nu. - Nu?
Vreau să spun că vreau să facem asta mai mult decât orice.
Nu ştiu ce fac.
Nu ştii?
L-ai băgat în sperieţi pe James când i-ai zis
că, dacă mai cântă fals, o să-l calci cu maşina.
Asta e ditamai problema!
Maggie, tu ne-ai adus pe toţi în studio. Ştiu că nu ţi-a fost uşor.
Bateristul adus de tine, nu ştiu unde l-ai găsit,
dar se vede că e un fenomen.
Da...
Ştii bine ce-ţi place.
De asta eşti grozavă.
Mă bucur că m-ai ales pe mine.
Ei bine... Te-am ales la mustaţă.
- Tu ai compus rifful de chitară? - Da.
E bunicel.
Mă pricep. L-am compus aseară. Floare la ureche.
- Mai condensează-l puţin. - Bine.
Dacă aş putea cumva
Timpul înapoi l-aş da
Ceva, ca să te destind
Ca să te conving
Că nimeni nu te iubeşte ca mine
Da! Aşa vă vreau! Doamne! Ce tari sunteţi!
- Luăm o mică pauză. - Bine.
- Ceva scârţâie, nu-i aşa? - Da. Cred că...
Sunetul are nevoie de mai multă profunzime.
- De ceva căldură - Da.
Vă trebuie nişte armonii. O să aduc un cor.
Se poate? Putem înlocui bucata. Vreau să aud cum sună.
- Poate veni cineva peste o oră. O să... - Maggie.
David.
- Maggie. - David, nu.
Ştii piesa. Am compus-o împreună, nu-i aşa?
Am cântat-o de o sută de ori. Cântă! Va fi haios.
Locul meu e aici şi al tău, acolo.
- Nu. - Maggie, te rog!
Nu insista, David.
- Haide! - Doamne! Nu!
Dacă aş putea cumva
Timpul înapoi l-aş da
Ceva, ca să te destind
Ca să te conving
Că nimeni nu te iubeşte ca mine
- Pa! - Mulţumesc.
Îţi trimit bucăţile pentru chitară.
- Bine. - Mulţumesc.
- Noapte bună! - Şi ţie.
- Pa, Seth! - Pa!
Eşti cel mai tare!
ÎI ador.
- Se pricepe. - Da.
Nici cu tine nu mi-e ruşine...
Măi să fie! Da,
Şi...
Bine.
Înregistrările au mers grozav.
Cred că toată lumea e mulţumită.
O să-ţi trimit e-mail.
Vorbim cât de curând.
Ce?
Doamne! Nu.
E o problemă cu lansarea. Ariana nu poate cânta.
Termină un album în şase părţi şi refuză să iasă din studio.
- Mare nebunie... - Dar... Cum îl chema?
- Care s-a dat la noi la premiile Grammy? - La tine.
- The Weeknd? - Da, el.
- E în turneu în Europa. Şi are iubită. - Minunat! O să-ţi fac eu treaba.
- Taylor Swift. - Îşi scrie memoriile.
- Să-ţi reamintesc... - Nu.
... ce importantă e deschiderea Ia o lansare de album?
Să-ţi reamintească, Maggie? Era o întrebare.
Margaret, nu o să ies în faţa unui public indiferent, ca o amatoare.
Ai dat-o rău în bară.
Am băgat de seamă că nu-ţi stă mintea la serviciu de câteva săptămâni.
- Am observat! - O să rezolv.
E printre puţinele lucruri la care mă pricep.
Atunci găseşte pe cineva care să nu mă facă de ruşine.
- Aşa voi face. - Minunat! Mulţumesc.
- Fă-ţi treaba! - Dan va accepta bucuros.
Bine, nu-mi pasă.
- Bună! Eu sunt. Pot să urc? - In interes profesional?
- Nu. - Atunci nu poţi să urci.
- Bună, David! Vrei să intri? - O să spună că nu e o idee bună?
Nu e o idee bună. Să ne vedem de colaborare...
Lasă.
Şi să nu încurcăm borcanele...
- I-am deschis. - Poftim?
Ascultă! Brian Epstein nu se culca cu The Beatles.
Jerry Wexler şi Aretha? Nu.
Jimmy Lovine şi Springsteen? Nu.
Mă rog, el o făcea cu Stevie Nicks.
Oricum, David Geffen... a avut o aventură cu Cher.
Şi se zice că Brian Epstein era amorezat de John Lennon, deci...
Asta nu e...
Eu nu...
- Cred că ar trebui să pleci. - Cher e extraordinară.
E foarte sexy.
Ai ascultat piesa "All Really Want to Do"?
Tot ce vreau, iubirea mea
E să fiu doar prietena ta
Alo!
Ai confirmat că Dan Deakins va cânta în deschiderea lansării de vineri?
Da, normal.
Când aveai de gând să-mi spui? Ar face bine să vină.
Da...
Bine.
- Ce faci vineri? - Sper că acelaşi lucru ca acum.
Bună! Sunt Maggie.
Bună! Dan abia aşteaptă petrecerea lui Grace, mai târziu.
Tocmai de asta te sun. Ai o clipă?
- Aştept să iasă dintr-o şedinţă, deci... - O şedinţă. Pe bune?
- Maggie, cum ai ştiut că suntem aici? - Te rog!
Oricine ştie că aici vine mai întâi când ajunge la LA.
De când eşti asistentul lui Dan?
- De vreo cinci ani? - Da.
Ţi-ai dorit vreodată să faci altceva?
Între noi fie vorba, lucrez la un scenariu.
Are 200 de pagini, dar sunt încrezător.
- E amuzant. - Bravo!
Ce ai face ca să-l convingi pe Spielberg să-l citească?
- Orice. - Nu-i aşa?
Eu lucrez în particular cu un artist incredibil, fără ştirea lui Grace.
Ştiu că Dan s-a angajat să vină la petrecerea de vineri,
dar trebuie să mă ajuţi cu o schemă ca-n Faceţi jocurile!,
să renunţe în ultima clipă,
ca să-l înlocuiască artistul meu, să fie remarcat de casa de discuri.
O să-i dea pe toţi pe spate, cum a făcut cu mine
şi întreaga noastră viaţă se va schimba.
Să curgă genericul!
Ador Faceţi jocurile!
Buna!
Vreau să-l ascult.
Accelerez în neştire cu ochii pe tine
Accelerez în neştire cu gândul latine
De ce stai mereu pe bancheta din spate?
Jur că-mi furi gândurile toate
Nu
- Bun. M-ai convins. - Nu cred!
Grace o să se înfurie, dar îi trebuie un şut în dos.
Sigur eşti pregătită să lucrezi cu muzicienii?
Cu cei ca mine, ca Grace, ca puştiul ăsta. Nişte ţăcăniţi care se cred zei.
O să te trezeşti, brusc, că vei fi în turneu, nu la nunta fratelui tău.
Sau în studio, când copiii câştigă campionatul.
Sau cumpărând încă un Rolls Royce, deşi ai trei.
Nu, patru.
Da.
Apoi îţi dai seama: "La naiba, scriu versuri pe şerveţel la toaletă,
în loc să fiu la petrecerea celei de-a patra căsătorii."
Ba nu, a celei de-a cincea.
- Puştiul ăsta va face faţă celebrităţii? - Cred că da.
- Tu vei face faţă? - Da.
- Asta vrei mai presus de orice pe lume? - Da.
Trimite-mi restul pieselor lui, să le ascult în maşină.
Fac poză cu Shwayze! Fata asta are voce!
Să mă etichetezi în poză! Şi pe Instagram, pe toate cele.
Acum eu sunt vedeta!
- Din ce parte arăt mai bine? - Din cea unde sunt eu.
- Nu înţeleg. - Jack, scuze! Ai o clipă?
Mulţumesc. Vorbea despre realitatea virtuală.
De ce nu mai ia nimeni ciuperci psihedelice?
Dan a contramandat.
- Poftim? - Da. Nu poate să vină.
Am un plan de rezervă.
- Ai zis că rezolvi. - Asta fac, Crede-mă.
- Unde ţi-e chitara? - În maşină. Credeam că ieşim la cinã.
- Iarăşi geaca asta? - Ce-i cu ea?
- Încearcă să nu te înfurii pe mine. - Bine. Ce se întâmplă?
Planurile s-au schimbat niţel. In primul rând...
Nu sunt producătoare.
- Poftim? - Adică sunt, dar nu cu adevărat.
Sunt o asistentă personală.
Sunt asistenta unei mari cântăreţe care dă o petrecere în seara asta.
Vor veni cei de la casa de discuri şi mulţi oameni din branşă,
iar tu vei cânta în faţa lor.
Sună bine, nu?
Eşti doar o asistentă?
Da, sunt şi asistenta. Şefa mea, Grace Davis, e grozava.
- Lucrezi pentru Grace Davis? - Da.
- Măiculiţă! - David! Aşteaptă!
- Ea ştie de chestia asta? - Incă nu, dar te va adora.
Ai vreun alt client? Şi în privinţa asta ai minţit?
Doamne!
Iartă-mă. Trebuia să-ţi fi spus. Şi regret că...
Dar am putea vorbi mai târziu?
Ştii ceva? Eşti teribil de înfumurată. Habar n-ai de nimic.
Ştii doar să te prefaci. Cine face una ca asta?
Regret că te-am minţit. Am greşit, dar tot răul a fost spre bine.
Meriţi o şansă. Chiar cred asta.
Ai o şansă să-ţi schimbi viaţa!
- Să ne-o schimbăm amândoi. - Nu sunt salvarea ta, Maggie.
Asta...
Nu asta... David!
Şi ador geaca asta.
Mai iau o gură şi mă întorc imediat.
Tinerei nătărăi!
Ai rezolvat?
Ţi-am mai dat o şansă.
Nu te-ai descurcat. Vrei să fii producătoare?
În branşa asta e nevoie de încredere, de angajament,
trebuie să ai grijă de artistul tău.
Nu te-ai descurcat nici ca asistentă.
De ce aş vrea să lucrez cu tine? De ce ar vrea oricine?
S-a terminat.
- Grace, e vremea. - Mersi, Jack.
Dacă o să ai nevoie de o recomandare, să mă sune pe mine.
Am multe de spus.
Doamnelor şi domnilor, Grace Davis.
Bună tuturor!
Ce faceţi?
Se pare că nu va cânta nimeni în deschidere.
Îmi pare rău că a fost o zi de rahat.
- Am căzut în butoiul cu melancolie. - Bine.
DONAŢI HAINE LA MÂNA A DOUA
Nu te-aş lăsa...
Ce tot spun?
Nu! Ne-a fost dat să fim împreună! Hai acasă!
SCUFUNDĂRI CATALINA
Acesta este regretatul şi minunatul Donny Hathaway,
cu piesa "Jealous Guy" a lui John Lennon...
Live, la clubul Bitter End.
Iive, la clubul Bitter End.
- Bună, coţofano! - Bună, tată!
Trebuie să trec pe la Johnny. Iau câteva lucruri, apoi ajungem acasă.
Ce altă treabă ai?
Bine.
Bun! Ce ne trebuie? Comandăm pizza?
Maggie! Trebuie să fac matinalul.
- Vrei să vii cu mine? - Nu.
Ce-mi aud urechile? E ora cantautorilor.
Încep cu Joni Mitchell.
Ştii la ce album m-am gândit? Ia ghici!
Era combinată cu David Crosby sau cu Jackson Browne?
Cu James Taylor.
- Preferatul meu. For the Roses. - Bravo!
Da, cântă despre viaţa de vedetă, relaţia cu o vedetă şi heroină.
Nu pot să cred că am suportat-o atât! Era mereu obraznică.
"Bună, sunt Maggie şi le ştiu pe toate.
Sunt în studio. Sunt producătoare.
Îmi stă bine cu breton". Ba nu! Pentru că nu e anul 1970.
Nu mai e anul 1970 de multicel.
- Doamne! - Era de coşmar.
Îţi tăia tot cheful. De ce întreba mereu dacă vrei apă?
Habar n-am.
- Şi î, i asculta piesele la nesfârşit. - Doamne!
Să-ţi spun drept, Grace,
credeam că o să fie perseverentă şi am încercat să o ajut.
- Ai vorbit cu ea? - Da.
Bine.
Am încercat să-i spun că este o şansă enormă.
Mă recunoşteam în ea, înţelegi?
Înainte să ajung femeia puternică şi independentă de acum.
Cred că e obsedată de tine.
E ciudat că nu ţi-a cerut niciodată nimic.
- Ba a făcut-o. - Poftim?
Pusese ochii pe Louboutini? Sunt ai mei, Grace!
Ajung de Ia Grace pe Getty Images, apoi la Gail!
Nu. Voia să fie producătoare.
A cui?
A mea.
De ce? Te-ai retras din carieră.
Nu m-am retras.
Sunt cântăreaţă, Gail.
Credeam că te-ai retras...
E ceva de capul ei?
- Urmează o piesă a marelui Lee Moses. - Nu cred...
A dobândit faimă interpretată de unica Grace Davis.
Ascultaţi "Bad Girl...
Cântecul ăsta este despre o fată rea...
N-am chef s-o ascult acum.
Mama ta adora piesa asta.
Ştiam versiunea lui Grace, ca tot restul lumii.
Dar ea ştia toate preluările. Era obsesia ei.
Ştii cum cântecul sună într-un fel cântat de cineva,
iar apoi, ca prin magie,
ajunge să fie al altcuiva...
Mi-e greu.
Mi-e greu să-mi imaginez că te vei trezi într-o bună zi
mai bătrână decât a fost mama ta vreodată.
Tatăl
Dacă ea ar fi ştiut că ai lucrat pentru Grace Davis...
- Trei. - Trei ani...
Ar fi plină de mândrie şi de invidie.
- Şi n-ar vrea să te ascunzi aici. - Am dat-o rău în bară.
Dar, lucrând pentru Grace, am învăţat mai multe decât oriunde altundeva.
La început, nici nu ştiam că vreau să fiu producătoare.
Ce-a spus când i-ai zis asta?
- I-ai zis, nu-i aşa? - Nu mai vrea să vorbească cu mine.
- Niciodată. - Maggie, haide...
Poţi să-ţi plângi de milă aici sau poţi încerca să dregi busuiocul.
- Nu-mi plâng de milă! - Atunci sun-o!
- Bun. Cu ce începi diseară? - Poate cu piesa asta.
Nu. Te rog!
- Nu "Landslide", Dixie Chicks! - E o piesă minunată.
Nu.
Bună seara! Sunt Maggie Sherwoode.
Îi voi ţine locul lui Don vreo două săptămâni.
Voi începe cu trei versiuni diferite
ale piesei "The First Cut Is The Deepest" a lui Cat-Yusuf Stevens.
Doamne sfinte!
Nu...
BATERIE
- O s-o sun. - Bine.
- Unde e maşinuţa de golf? - E o poveste lungă. Şi-a dat duhul.
Bună, Grace. Sunt Maggie... Margaret Sherwoode.
Îmi pare rău pentru ce s-a întâmplat la petrecere.
Intenţionam să-ţi arăt că sunt mai mult decât o simplă asistentă,
dar planul s-a dus de râpă.
Aşadar...
De fapt, voiam să-ţi mulţumesc.
Te-am admirat dintotdeauna nespus, Grace.
Faptul că am văzut-o cu ochii mei pe persoana pe care o admir cel mai mult
făcând ce ştie ea cel mai bine...
a fost cea mai mare satisfacţie în această viaţă.
Şi-ţi sunt recunoscătoare.
Alo.
- Mai eşti supărat pe mine? - Da, dar trebuie să vorbim.
Voiam doar să-ţi cer iertare pentru cele întâmplate
şi aş vrea mult să compunem muzică.
- Unde eşü? - Să-ţi spun drept...
Doamne!
Ce cauţi aici?
Colega de apartament mi-a spus unde eşti. A fost foarte nepoliticoasă.
Unde îmi trimiţi compleul la retuşat? Vreau să-l port mâine.
- Care compleu? - Cel de la ziua lui Michelle.
Obama sau Williams?
Se poate...
... să fi zis sau nu nişte lucruri care te-au rănit.
Şi...
pe asta...
mi-o iert.
Da.
- Cumva îţi cereai scuze? - In niciun caz. Nici gând!
Eram supărată că ai greşit, că nu ţi-ai făcut treaba. Ce era să fac?
Dar, în lipsa ta...
ţi-am dus dorul.
Nu am apreciat suficient faptul că îmi erai alături.
- Sunt mereu alături... - N-am terminat de vorbit.
Mi-am dat seama că motivul este... că aveam încredere în tine.
Niciodată nu am avut atâta încredere într-o asistentă.
Nu-i spune lui Gail!
Dar îţi făceai foarte bine treaba.
Ai muncit mai mult decât oricine şi ţi-a plăcut, pe deasupra.
Ceea ce este... Şi îmi adori muzica.
Şi-ţi sunt recunoscătoare.
Mulţumesc că ai bătut atâta drum să-mi spui asta.
Maggie, nu pentru asta am venit.
Vreau să îţi spun că ai făcut o treabă minunată cu albumul live.
- Serios? - Da.
Aş fi pus mai mult accent pe sunetul publicului.
- Şi ai exagerat pe alocuri cu mixajul. - Bine.
Dar mi-ai făcut vocea...
să mă reprezinte.
Pe mine.
Aşa cum nu m-am mai auzit de mult timp.
E un semn că eşti o producătoare bună.
Mulţumesc.
O să fie greu.
Şansele de succes sunt infime pentru cântãreţele cam trecute.
Când voi ajunge la acea vârstă, mă voi convinge.
Dar pentru producătoare...
N-am mai lucrat cu un producător femeie.
- Da. - Să încercăm?
Da.
- Da? - Da.
Sunt disponibilă.
Bine.
- Am compus nişte piese. - Ştiam eu!
- Vrei să le asculţi? - Da.
- Acum? - Vreau mult de tot!
Nu trebuiau să rămână nespuse Atâtea lucruri
Dar nu le-am putut rosti
În faţa ta
În turnul meu de fildeş pitită am stat
Dar acolo nu e loc de respirat
Pentru doi
Şi totuşi
Prin foc nu poţi păşi
Fără să rămână cicatrici sângerii
Simţi inima cum îmi palpită? In braţele mele iubirea e acum adăpostită
Şi rămân descumpănită
- Piesa e "New To Me". - Scuză-mă o clipă!
Pe bune?
Bun, asta a fost... Mi-am pus sufletul pe tavă.
Buna!
Înainte de orice, nu ştiu cum ai făcut, dar Dan Deakins adoră piesele mele.
- Da. - David?
Ea este...
- Mamă? - Ce cauţi aici?
"Mamă"?
- Tu i-ai trimis piesele lui Dan? - Scumpule, înregistrezi piese?
Scuze! I-ai spus cumva "mamă"?
- Eşti mama lui? - Nu e momentul, Margaret.
Da, am lucrat la nişte piese cu Maggie.
Dan le-a prezentat casei de discuri şi vor să colaborăm.
Stai aşa! Tu...
Lucrai cu el în timp ce munceai pentru mine?
El e tipul...
El e băiatul?
Sunteţi împreună?
- Nu. - Da.
Coţofano, am cumpărat taco!
Măiculiţä! Este...
- Este Grace Davis. - In carne şi oase.
- Ai venit cu bacul? - Nu, am elicopter.
- Dar am... - Da.
- Am elicopter. - Aşa, laudă-te!
Când ai zis că ai reînnodat relaţia cu mama ta,
nu ţi-a trecut prin cap să-mi zici că e vorba de Grace Davis?
- Nici tu n-ai zis că lucrezi pentru ea. - Nu schimba subiectul!
Te ştiu de undeva.
În 1989 ţi-am luat interviu pentru postul de radio K-SADJ.
- La Los Angeles. - Da! În centru.
- Nu-mi vine să cred cã-ţi aminteşti. - Da!
Doamne! Stai puţin! Aveai părul lung şi n-aveai barbă.
Şi vocea aceea... Tu eşti!
- A fost un concert foarte reuşit. - Cred că da.
Şi soţia ta era însărcinată.
Da! Mă ajuta pe atunci. Şi s-a ivit Maggie.
- Poftim? - A născut-o pe Maggie.
Ce mică e lumea!
Escrocheria are picioare lungi...
L-am născut când eram foarte tânără.
S-a ivit şansa să ne schimbăm viaţa şi am profitat de ea.
Am profitat de ea.
Cine mai ştie?
Gail.
Jack.
Era de faţă când I-am născut.
- Jack e mereu alături de mine. - Pur şi simplu nu pricep. Cum...
- Ştiu totul despre tine. Adică... - Am avocaţi foarte buni.
Ce chestie!
- O să le spui oamenilor? - Am vrut, de multe ori.
Dar el a spus că nu e pregătit.
După câte a pătimit din cauza mea, îi respect decizia.
Voiam să-l ajut pe plan muzical,
dar se temea că, din cauza mea, nu va fi luat în serios.
- ÎI înţeleg. - Cred că ţi-a fost foarte greu.
- Da. - A fost greu pentru amândoi.
Mai ales pentru el.
Aş vrea să fi procedat altfel în multe privinţe.
Dar iată-ne acum!
E foarte talentat, Grace.
Mulţumesc!
Vă mulţumesc mult!
- Doamne! - Fir-ar!
- Doamne! A fost extraordinar. - Ce nebunie!
Ieşi din nou pe scenă, la bis!
Bis! Du-te, da!
Înainte să plecăm, am o surpriză pentru voi.
- Cineva foarte special e în sală. - Doamne!
- Se referă Ia tine? - Nu.
Se întâmplă să fie o cântăreaţă minunată.
Nu sunt...
Hai pe scenă!
- Bine. Ţine-mi telefonul! - Sigur.
Scuză-mă, Margaret.
Grace? Doamne!
Aşa mai vine de acasă.
Mama mea, Grace Davis!
Grace!
Scuze, doamnelor! Îndepărtaţi-vă puţin de scenă!
Scuze.
De ce a trebuit să fiu aşa?
Dincolo de tot ce e plăcerea
Dincolo de tot ce e durerea
Ştiu că piedicile vieţii aripile îţi frâng
Dar nici în nopţile când lacrimile curg
Nimic nu aş schimba
Atât de oarbă şi naivă m-am simţit
Ei niciodată nu te-au iubit
Nimeni ca mine nu te-a îndrăgit
Dacă aş putea cumva
Timpul înapoi l-aş da
Ceva, ca să te destind
Ca să te conving
Că nimeni ca mine nu te-a iubit
Aşteaptă de mult clipa asta.
De ce
Mulţumesc.
Învinuiri ne aruncăm şi ne certăm
Dar tu faci să-mi fie uşor
Să zâmbesc când e furtună Şi stropii de ploaie dor
Dacă aş putea cumva
Timpul înapoi l-aş da
Ceva, ca să te destind
Ca să te conving
Că nimeni nu te-a iubit
Aşa
Ca mine
Uitam cã-n tinereţe Floare la ureche totul era
Acum grijile mă umplu Mereu apar la TV, undeva
Amintirile păiesc, încet se ofilesc
Şi liniştea mi-o răpesc
Mă înnebunesc
E o dragoste de mucava
Încerc doar să mã mint cumva
Să regăsesc ceva din fiinţa mea
Nu-mi pasă Fruntea niciodată nu mi-o voi pleca
Nu am nimic de spus Telefonul în furcă l-am pus
Nu-mi pasă Dacă toţi spun că mă îndrăgesc
Pe mine însămi trebuie să mă iubesc
Să mă iubesc
Vocea ei încă îmi dă fiori!
- Grace, a fost minunat. - Mulţumesc, Maggie.
Încă o dată!
E tare sau... e tare?
Era o întrebare-capcană. E beton.
Subtitrarea: Irina Para
Corectare punctuație, diacritice și ortografie R.O.D.