Subtitrare incarcata de: VideoKing Vizionare placuta!
videoking@gmx.com
HOBBITUL
Brea - la hotarele Comitatului
Poneiul în două picioare
Mai repede, haide!
- Poftim! - Multumesc!
- Fii atent! - Scuze, scumpo!
- Poftim! - Multumesc.
Jupâne Sparow!
Permite-mi să-ti tin companie. Iau si eu la fel.
Ar trebui să mă prezint. Eu sunt Gandalf.
- Gandalf cel Gri. - stiu cine esti.
Bine, asta e o frumoasă coincidentă.
Ce-l aduce pe Thorin-Scut-de-Stejar la Brea?
Am prins de veste că tatăl meu,
a fost văzut pe tărâmurile sălbatice, lângă Dunland.
Am fost acolo.
- Nici urmă de el. - Thorin,
a trecut multă vreme de când nu s-au mai auzit decât zvonuri despre Thrain.
Trăieste, sunt sigur!
Tatăl meu a venit la tine înainte să dispară.
Ce i-ai spus pe-atunci?
Îl zoream spre Erebor
să adune cele sapte armate de pitici
pentru a distruge dragonul si-a recuceri Muntele Singuratic.
Acelasi lucru ti l-as spune si tie.
Recucereste-ti tărâmurile natale.
Nu e o coincidentă întâlnirea noastră, nu-i asa, Gandalf?
Nu, nu este.
Muntele Singuratic mă îngrijorează, Thorin.
Dragonul a sălăsluit prea mult acolo.
Mai devreme sau mai târziu
minti si mai întunecate se vor îndrepta către Erebor.
Am întâlnit personaje dezgustătoare în timp ce călătoream pe Poteca Verde.
M-au luat drept un vagabond.
- Îmi imaginez că s-au căit. - Unul dintre ei ducea un mesaj.
E limbajul negru.
- O promisiune de răsplată. - Pentru ce anume?
Pentru capul tău.
Cineva te vrea mort.
Thorin, nu mai poti astepta.
Esti mostenitorul tronului din Durin.
Mobilizează armatele piticilor.
Împreună aveti puterea si forta de a recuceri Erebor.
Convoacă Adunarea celor sapte familii piticesti.
Cere-le să respecte jurământul.
Cele sapte armate au jurat celui care are Piatra Regală.
Piatra Arcei.
E singurul lucru ce-i va uni. Dacă ai uitat cumva,
bijuteria a fost furată de Smaug.
si dacă te-as ajuta s-o recuperezi?
Cum?
Piatra Arcei e la jumătate de lume de aici.
E sub labele unui dragon de foc.
Da, întocmai.
De aceea ne va trebui un spărgător.
12 luni mai târziu
DEZOLAREA LUI SMAUG
- Cât de aproape-i haita? - Prea aproape.
Două leghe, nu mai mult. Dar asta nu-i partea cea mai rea.
- Lupii wargi ne-au mirosit? - Nu încă, dar o vor face.
- Avem o altă problemă. - Te-au văzut?
- Nu, nu-i asta.
Ce vă spuneam? E silentios ca un soricel.
- Asa face un spărgător. - Vreti să m-ascultati?
Vreti să m-ascultati?
Încerc să vă spun că mai e ceva acolo!
Ce formă a luat?
Forma unui urs?
Da, dar unul mare, mult mai mare.
stiai de bestia asta?
Eu zic să ne întoarcem.
- si să ne vâneze o haită de orci? - E o casă pe-aici!
Nu-i prea departe de aici. Ne-am putea găsi adăpost acolo.
A cui e casa?
Prieten sau dusman?
Nici una, nici alta.
El ne va ajuta sau...
ne va ucide.
Ce alte optiuni avem?
Niciuna.
Înainte!
- Pe aici! Repede! - Fugiti!
Miscă!
- Mai vioi! - Înainte!
Grăbiti-vă, înăuntru!
- Deschideti usa! - Mai repede!
Ce-i chestia aia?
Gazda noastră.
Îl cheamă Beorn.
E un "Schimbă-piele".
Uneori e un urias urs negru,
alteori e o matahală mare si puternică.
Ursul e imprevizibil, dar cu omul se poate discuta.
Oricum, nu-i are la suflet pe pitici.
- Pleacă. - Du-te de acolo!
Nu-i natural, nimic nu-i natural aici.
E clar că-i vreun blestem întunecat.
Nu fi prost, doar magia lui e aici.
Treceti la somn cu totii.
Veti fi în sigurantă aici în noaptea asta.
Sper...
Atacă-i acum.
Ucide spurcăciunile de pitici în timp ce dorm.
Nu.
Bestia stă de pază.
Îi vom ucide pe drum.
Se adună în Dol Guldur.
Stăpânul te-a chemat!
Crestem în număr.
Devenim mai puternici.
- Tu îmi vei conduce armatele. - Cum rămâne cu Scut-de-Stejar?
Războiul se apropie.
Mi-ai promis capul lui.
Moartea va veni peste toti.
Să încetăm vânătoarea ?
Bolg !
Am o sarcină pentru tine.
Mai esti însetat de sânge de pitic ?
Asadar, tu esti cel numit Scut-de-stejar.
Spune-mi,
de ce Azog-profanatorul te vânează?
Tu stii de Azog?
- De unde? - Oamenii mei au trăit primii în munti,
înainte ca orcii să coboare de la Miazănoapte.
Profanatorul mi-a ucis aproape toată familia.
Pe unii i-a făcut sclavi,
nu pentru muncă, pricepi?
Din plăcere.
Încătusarea si torturarea "schimbătorilor-de-piele"
îl distra mult.
Mai sunt si altii ca tine?
Cândva erau multi.
si-acum?
Acum e doar unul.
Trebuie să ajungeti la munti înainte de ultimele zile de toamnă.
Înainte ca ultima zi a lui Durin să vină, da.
Nu aveti prea mult timp.
De aceea trebuie să trecem prin Codrul Întunecat.
Întunericul învăluie pădurea aceea.
Chestii îngrozitoarea se târăsc sub copacii ăia.
E o aliantă între orcii din Moria
si Necromantul din Dol Guldur.
Eu nu m-as aventura, dacă n-ar fi foarte necesar.
Vom lua drumul elfilor.
- Zona aceea e încă sigură. - Sigură?
Elfii Pădureni din Codrul Întunecat, nu sunt ca neamurile lor.
Sunt mai putin întelepti si mai periculosi.
Dar nu contează.
Ce vrei să spui?
Tărâmurile astea misună de orci.
Numărul lor e în crestere.
Voi sunteti pe jos
si nu veti ajunge în viată la Codru.
Nu-mi plac piticii.
Sunt avizi si orbi.
Orbi în fata traiului celor pe care-i consideră inferiori lor.
Dar pe orci îi urăsc mai mult.
Cu ce să v-ajut?
Acum plecati cât aveti lumină.
Cei care vă vânează nu sunt prea departe.
Poarta Elfilor.
Aici e poteca noastră prin Codrul Întunecat.
Nici urmă de orci. Norocul e de partea noastră.
Dati drumul poneilor.
Să se întoarcă la stăpânul lor.
Pădurea asta pare... bolnavă.
Ca si cum a fost lovită de-o boală.
- Există vreo cale s-o ocolească? - Există,
dacă vrei să faci un ocol de patru sute de kilometri spre Miazănoapte
sau de două ori pe-atât spre Miazăzi.
Ceva se miscă nevăzut în umbră, ascuns vederii noastre.
Creste în putere pe zi ce trece.
Fii cu băgare de seamă când vine vorba de Necromant.
Nu e ceea ce pare.
Dacă dusmanul nostru s-a întors, trebuie să aflăm.
Du-te la mormintele din munti.
Dealurile Înalte.
Asa să fie.
Unde-i calul meu? Am nevoie de el!
- Doar nu ne părăsesti? - N-as face-o, dacă n-ar fi musai.
Te-ai schimbat, Bilbo Baggins.
Nu esti acelasi hobbit care-a plecat din Comitat.
Tocmai voiam să-ti spun...
Eu...
am găsit ceva în galeriile orcilor.
Ce-ai găsit?
Ce-ai găsit?!
Mi-am găsit curajul.
Bine, asta e grozav.
Vei avea nevoie de el.
Vă voi astepta la Locul-Deschis înainte de intrarea în Erebor.
Aveti grijă de hartă si cheie.
Să nu intrati făr' de mine în muntele acela.
Asta nu e vechea Pădure Înfrunzită.
Aerul pădurii e greu.
Crează iluzii,
va încerca să vă intre în minte si să vă abată din drum.
Să ne abată din drum? Ce-nseamnă asta?
tineti-vă de poteca din pădure, nu vă abateti de la ea!
Dacă o lăsati, n-o veti regăsi niciodată.
Să nu părăsiti nicicum cărarea!
Curaj, s-ajungem la munte înainte ca Soarele să apună în ziua lui Durin.
Avem doar o sansă să găsim usa ascunsă.
Poteca o ia pe aici.
Pe aici.
Aer! Am nevoie de aer!
- Capul meu, mă ia cu ameteli! - Ce se-ntâmplă?
Nu vă opriti!
- Nori, de ce ne-am oprit? - Poteca... a dispărut.
Ce este?
- Am pierdut poteca! - Găsiti-o!
Căutati-o cu totii! Căutati poteca!
Nu-mi amintesc de locul ăsta. Nu recunosc nimic!
Unde sunteti?
Nu stiu. Nu stiu nici ce zi e!
Nu se mai termină pădurea asta păcătoasă?
Uitati-vă! O pungă de tutun! Sunt pitici prin pădurile astea.
Ba chiar pitici ai Muntilor Albastri.
- E exact ca a mea. - Pentru că e chiar a ta.
Ai înteles? Ne învârtim în cerc.
- Ne-am pierdut. - Ba nu, ne îndreptăm către Răsărit.
Pe unde este Răsăritul? Am pierdut soarele.
Soarele!
Trebuie să găsim soarele.
Sus...
trebuie să trecem de...
Terminati! Liniste!
Ascultati cu totii! Suntem observati!
Văd un lac!
si un râu!
si Muntele Singuratic! Suntem aproape!
Mă auziti?
stiu pe unde s-o luăm!
Mă auziti?
Nu, nu, nu!
- Uside-i, hai, uside-i acum! - Să-i mâncăm, să le sugem sângele!
Ce piei groase si nesuferite au! Dar sunt suculenti pe dinăuntru!
Înseapă-i! Înseapă-i! Pune-le capac!
- si atârnă-i pe urmă! - Uside-i, hai, uside-i acum!
Sunt proaspesi, proaspesi si zemosi!
Să-i mâncăm de vii.
Ce este? Ce este?
Acolo jos! Hai să le gustăm sângele!
Gras si suculent!
Să iau o bucăsică!
Blestematul, unde e?
Aici.
Seapa! Seapa!
teapa! E un nume bun.
teapa.
- Unde-i Bilbo! Bilbo! - Aici sus!
Miscati-vă! Miscati-vă!
Unde-i? Unde-i? Hai, unde-i?
Nu! Nu! Nu!
Fili!
E al meu.
Nu vă opriti!
Controlati!
Să nu crezi că nu te ucid, piticule. As face-o cu plăcere.
Kili!
- Aruncă-mi un pumnal, repede! - Dacă crezi că-ti dau vreo armă, piticule,
te înseli amarnic!
Perchezitionati-i!
Hei, dă-mi-o înapoi. E un lucru personal.
- Cine-i ăsta, fratele tău? - E sotia mea!
Ce creatură oribilă mai e si asta? Un goblin mutant!
Acela e copilasul meu, Gimli!
- Păianjenii sunt morti? - Da, dar vor veni mai multi.
Devin tot mai îndrăzneti.
E o străveche sabie elfă.
Făurită de cei din neamul meu.
- De unde ai luat-o? - Mi-a fost dăruită.
Nu e doar un hot, ci si un mincinos.
Thorin, unde-i Bilbo?
Închideti poarta.
Ia-ti labele de pe mine!
Lăsati-mă să ies de aici!
Nu vrei să mă perchezitionezi?
As putea avea orice prin pantaloni.
Sau nimic.
De ce se holba piticul la tine, Tauriel?
De unde să stiu?
E destul de înalt pentru un pitic.
- Nu crezi? - Mai înalt decât ceilalti,
dar la fel de urât.
Calmati-vă, nu se poate iesi!
Nu sunt tunelurile orcilor.
Astea sunt sălile Regatului Împădurit.
Nimeni nu pleacă de aici decât cu acordul regelui.
Careva si-ar imagina că o actiune nobilă se apropie.
O actiune pentru a recuceri tărâmul natal
si a ucide un dragon.
Personal suspectez un motiv mult mai banal.
Tentativă de furt, sau ceva de genul acesta.
Ati găsit o cale de intrare.
Cauti ceea ce ar îndrepta către tine dreptul la domnie.
Bijuteria regală, Piatra Arcei.
E nepretuită pentru tine.
Îmi dau seama de asta.
Sunt nestemate în munte pe care le doresc si eu.
Nestemate albe, de o pură lumină stelară.
Eu îti ofer ajutorul.
- Te ascult. - Te voi lăsa să pleci
doar dacă restitui ceea ce-i al meu.
- Favoare pentru favoare. - Ai cuvântul meu.
Ca de la un rege la altul.
Eu nu m-as încrede că Thranduil,
marele rege, să-si onoreze cuvântul.
Ar trebui ca sfârsitul zilelor să cadă asupra noastră.
Tu! Esti lipsit de orice onoare!
Am văzut cum îti tratezi prietenii.
Am venit cândva la tine înfometati, fără adăpost,
să-ti cerem ajutorul, dar tu ne-ai întors spatele.
Ai întors spatele suferintei poporului meu
si infernului ce ne-a distrus!
Nu-mi vorbi de focul dragonului! Îi stiu furia si ruina.
Eu am înfruntat marii serpi ai nordului.
ti-am avertizat bunicul despre ceea ce i-ar fi adus lăcomia.
Dar el nu m-a ascultat.
Esti ca el.
Rămâi aici, dacă asa vrei, să putrezesti.
O sută de ani sunt o bătaie de pleoape în viata unui elf!
Eu sunt răbdător, pot astepta.
- ti-a oferit un târg? - Da.
I-am zis că se poate duce...
el cu toată stirpea lui!
Bine, ai făcut-o. Un târg era singura noastră sperantă.
Nu e singura noastră sperantă.
stiu că esti acolo.
De ce zăbovesti în umbră?
Veneam să vorbesc cu tine.
N-am spus să fie distrus cuibul acela acum două luni?
Am curătat pădurea asa cum ne-ai ordonat, domnul meu.
Dar alti păianjeni vin de la Miazăzi.
Se înmultesc în ruinele din Dol Guldur. Dacă i-am ucide direct acolo?
Fortăreata e dincolo de hotarele noastre.
Curătati pământurile noastre de creaturile alea, asta vă e sarcina.
si după ce-i vom pune pe fugă ce se va întâmpla?
- Nu se vor împrăstia pe alte meleaguri? - Celelalte tărâmuri nu mă privesc.
Destinele lumii se vor întoarce, dar noi vom sti să rezistăm în acest regat.
Legolas spunea că te-ai luptat bine azi.
A început să tină mult la tine.
Te asigur, domnul meu, Legolas mă priveste doar ca pe-un căpitan de gărzi.
Probabil cândva, dar acum nu mai sunt sigur.
Nu cred că ai accepta ca unicul tău fiu să fie cu un umil elf pădurar.
Nu, ai dreptate, n-as accepta.
Oricum, el tine la tine. Nu-i da sperantă acolo unde nu există.
- Portile sunt păzite. - Nu toate! Urmati-mă!
Ce este piatra din mâna ta?
Un talisman.
O vrajă puternică o acoperă.
Dacă altcineva în afară de pitici ar citi runele astea...
ar fi pe veci blestemat!
Sau nu!
Depinde dacă crezi în chestiile astea. E doar un cadou.
E o rună.
Mi-a dat-o mama ca să nu-mi uit promisiunea.
- Care promisiune? - De a mă întoarce la ea.
E îngrijorată.
Mă consideră nesăbuit.
si esti?
Nu.
Se pare că petreceti.
E Sărbătoarea Luminii Stelare.
Lumina e sacră în timpul enderilor, dar elfii pădurari adoră lumina stelelor.
Mi s-a părut mereu că e o lumină rece, izolată si foarte îndepărtată.
Ce memorie! Pretioasă si pură.
Ca promisiunea ta.
Am fost pe-acolo de câteva ori, dincolo de codri, pe munti, noaptea.
Am văzut lumea dispărând
si lumina albă a nemuririi întesând văzduhul.
Am văzut si Luna de foc cândva.
Se ridicase deasupra pasului lângă Dunland, enormă, rosie-aurie.
Umplea cerul.
Eram călăuză pentru câtiva comercianti din Ered Luin.
Schimbau lucrurile din argint cu blănuri. Luasem Poteca Verde spre Miazăzi
tinând Muntele la stânga.
Apoi apăru o enormă Lună de foc. Ne lumina cărarea.
De-as putea să-ti arăt cavernele de sub munte...
Galion, nu prea mai e de băut.
Butoaiele astea goale trebuiau trimise la Esgaroth.
Barcagiul le asteaptă cu sigurantă.
Spune ce vrei de irascibilul nostru rege, dar are un excelent gust pentru vinuri.
- Ia si gustă. - Piticii sunt sub supravegherea mea.
Sunt închisi cu cheia. Unde crezi că s-ar putea duce?
Pariez că soarele răsare. Or fi zorile deja.
Nu vom mai ajunge niciodată la munte, nu-i asa?
Sigur că nu, dacă veti sta închisi aici.
- Bilbo! - Ce?
- Gura, sunt paznici pe-aici. - Taci, băiete, taci!
- Suntem liberi! - Hai, hai, hai!
Grăbiti-vă!
Afară! Veniti pe aici!
Pe aici.
Nu vorbiti!
Nu pot să cred! Suntem în pivnite! Trebuia să ne scoti afară!
- Nu să ne duci mai în adâncuri! - stiu bine ce fac.
Pe aici. Pe aici!
- Intrati cu totii în butoaie, degrabă! - Ce?
- Ai înnebunit. Ne vor găsi! - Nu, nu e asa, vă asigur.
Vă rog, aveti încredere în mine!
Faceti cum vă spune!
Dă-ti la o parte căpătâna asta!
Acum ce facem?
- tineti-vă respiratia! - Să-mi tin respiratia?
Da, da, da!
Unde-i Păstrătorul-cheilor?
Afară!
Felicitări, jupâne Baggins!
Haideti, să mergem!
tineti-vă bine!
Ajutor!
Închideti poarta!
Nu!
Atentie, orcii!
Omorâti-i pe toti!
Haideti sub pod!
Kili!
Omorâti-o! Omorâti femeia elf!
După ei!
Kili!
Lori!
Tăiati craca!
Bombur! Prinde-l!
Tauriel, asteaptă!
Pe ăsta îl păstrăm viu.
După ei! Tăiati-le calea!
- Tu esti? - De ce sunt aici, Gandalf?
Ai încredere în mine, Radagast, nu te-as fi chemat aici fără motiv.
Ăsta nu e un loc prea plăcut pentru o întâlnire.
Nu. Nu este.
Sunt vrăji întunecate, Gandalf. Antice si pline de ură.
- Cine e îngropat aici? - Dacă avea vreun nume,
s-a pierdut în negura timpului.
Ar fi fost cunoscut ca "servitorul răului".
Unul dintre atâtia altii!
Unul dintre cei nouă!
- De ce acum, Gandalf? Nu pricep! - Nazgulii au fost convocati la Dol Guldur!
Nu poate fi Necromantul, un vrăjitor uman n-ar putea invoca
un asemenea rău!
Cine spunea că era uman?
Cei nouă răspund în fata unui singur stăpân.
Am fost orbi, Radagast.
si sub ochii nostri orbiti inamicul s-a întors.
Îsi convoacă supusii.
Azog-profanatorul nu e un vânător comun, e un comandant.
Un comandant de legiuni.
Inamicul se pregăteste de război.
Va începe la Răsărit. Mintea lui e fixată pe muntele acela.
- Unde te duci? - După ceilalti!
- Gandalf! - Eu am început totul!
- Nu-i pot abandona. Sunt în mare pericol. - Dacă ce spui e adevărat,
lumea e în mare pericol.
Puterea va putea creste în fortăreata aia.
Tu vrei să-mi las prietenii.
- Nu e nimic în spatele nostru? - Nu văd nimic.
- Cred că am scăpat de orci. - Nu pentru mult timp.
- Am pierdut curentul. - Bombur e pe jumătate înecat.
- Îndreptati-vă către mal! - Da!
- Haide! - Ajută-mă, fârtate!
- Haideti! - Asa!
Sunt bine, n-am nimic.
- Ridicati-vă! - Kili e rănit.
Trebuie să-i legăm piciorul!
Avem o bandă de orci după noi, trebuie să ne miscăm!
- Unde? - La munte! Nu mai e mult.
Între noi si munte e un lac. Nu-l putem traversa.
- Îl înconjurăm. - Orcii ne vor cădea în spate.
E sigur ca lumina soarelui. N-avem arme pentru a ne apăra.
Legati-i piciorul, repede. Aveti două minute.
Mai încercati o dată si sunteti morti.
Scuze, dar esti din Orasul Lacului, dacă nu gresesc.
Barca ta n-ar putea fi închiriată?
- Ce te face să crezi că vă voi ajuta? - Cizmele alea au văzut si zile mai bune.
Ca si haina.
Ai si guri de hrănit, nu? Câti copii ai?
Un băiat si două fete.
Îmi imaginez că sotia ta e o frumusete.
Da...
era.
- Îmi pare rău, nu voiam... - Hai, termină cu flecăreala!
- De unde atâta grabă? - De ce te interesează?
As vrea să stiu cine sunteti si ce faceti pe aici.
Suntem doar niste negustori din Muntii Albastri
ce mergem să ne vedem neamurile de pe Colinele de Fier.
- Zici că sunteti doar negustori? - Avem nevoie de mâncare, provizii, arme...
Ne poti ajuta?
stiu de unde provin butoaiele astea.
- si? - Nu stiu ce afaceri aveati cu elfii,
dar nu cred că s-au terminat cu bine.
În Orasul Lacului se intră doar cu permisul Guvernatorului.
Toate bogătiile sale provin din schimburile cu Tărâmul Împădurit.
V-ar pune în lanturi înainte să-i spună ceva lui Thranduil.
Oferă-i mai mult.
Pariez că sunt si ale metode de a intra pe nevăzute.
Sigur că da...
dar pentru aia ar trebui un contrabandist.
Pe care-l vom plăti dublu.
Asemenea naturii răului.
Afară, în marea ignorantă a lumii se agravează si se propagă
o umbră ce creste în întuneric.
Sufletul îi e atât de negru ca iminentul zid al noptii.
Asa a fost dintotdeauna.
Asa va fi mereu.
Cu timpul, toate lucrurile cumplite se vor arăta.
Urmăreati un grup de 13 pitici.
- De ce? - Nu 13, nu mai sunt 13.
Cel tânăr, arcasul cu părul negru... l-am întepat cu o săgeată morgul.
Are otrava în sânge!
În curând îl va sufoca!
- Răspunde la întrebare! - Nu răspund câinilor, femeie elf!
- Eu nu mi-as face-o dusman. - Îti place să ucizi, orcule?
Îti place moartea?
- Atunci să ti-o arăt! - Ajunge!
Tauriel, pleacă! Acum!
Nu mă interesează un pitic mort.
Răspunde la întrebare!
Nu ti-e teamă de nimic?
Spune ce stii si te voi elibera.
Ai primit ordinul să-i ucizi, de ce?
- Ce-i pentru voi Thorin-Scut-de-Stejar? - Acel pitic-fără-valoare
- nu va ajunge niciodată un rege! - Rege?
Nu e niciun Rege-sub-Munte si nu va fi niciodată!
Niciunul nu va-ndrăzni să intre în Erebor cât timp dragonul e în viată!
Nu stii nimic. Lumea ta va fi în flăcări!
Ce tot spui? Vorbeste!
Ne-a sosit vremea.
Stăpânul meu îl slujeste pe Unicul!
Acum pricepi, elfule? Moartea e asupra voastră,
flăcările războiului sunt asupra voastră.
De ce l-ai omorât? Ai promis că-l eliberezi?
si-asa am făcut.
I-am eliberat hidoasa teastă de mizerabilii umeri.
Mai putea să ne spună si altele.
Nu mai avea ce să-mi spună.
Ce voia să spună cu flăcările războiului?
Că vor elibera o armă atât de puternică încât poate distruge totul în fata ei.
Să se dubleze paza la toate hotarele, pe toate drumurile, pe toate râurile!
Nimic să nu se miste fără ca eu să stiu!
Nimeni să nu intre si să nu iasă din acest regat.
Închideti portile, tineti-le asa din ordinul Regelui.
si Tauriel?
- Ce-i cu ea? - S-a dus în pădure...
înarmată doar cu sabia si arcul.
Nu s-a întors.
Sânge piticesc.
Au fost aici!
Sânge de om!
Au găsit o cale să traverseze lacul.
Atentie!
- Ce vrei să faci, să ne îneci? - M-am născut si-am crescut în apele astea.
Dacă voiam să vă înec, n-as face-o aici.
Gata cu obraznicul ăsta! Aruncati-l din barcă să terminăm cu el!
- Bard, îl cheamă Bard! - De unde stii?
- L-am întrebat. - Nu mă interesează cum îsi spune.
- Nu-mi place. - Nu trebuie să ne placă, doar să-l plătim.
Asa că, haideti, băieti, goliti-vă buzunarele.
- De unde stim că nu ne va trăda? - Nu stim.
Avem doar o mică problemă.
Ne lipsesc 10 monede.
- Gloin, curaj, scoate ce ai. - Nu vă uitati la mine!
Am fost secătuit de aventura asta.
Ce-am obtinut din investitia mea?
Numai mizerie si durere...
Pe barba mea...
tine.
Ia totul.
- Banii, repede! - Te vom plăti când vom avea proviziile.
Dacă vă pretuiti libertatea, să faceti cum vă spun.
Mai în fată sunt gărzi.
- Ce face? - Vorbeste cu cineva.
- si ce se-ntâmplă? - Arată cu degetul către noi.
- Acum bat palma. - Ce?
Ce canalie! Ne-a trădat!
Liniste!
Suntem la barieră pentru taxă.
Stai! Inspectie marfă! Documentele, vă rog!
- Tu esti, Bard! - 'Neata, Percy.
- N-ai nimic de declarat? - Nimic, doar că mi-e frig si sunt obosit.
- si vreau acasă. - si eu sunt ca tine.
- Iată, totul e în regulă. - Nu, nu te grăbi!
Livrare de butoaie goale de la Regatul Împădurit.
Doar că...
nu sunt goale, nu-i asa, Bard?
Dacă-mi amintesc bine, ai licentă de barcagiu,
nu de pescar.
- Nu e treaba ta. - Gresit.
E treaba Guvernatorului, deci e treaba mea.
Hai, Alfred, fie-ti milă!
- Lumea trebuie să mănânce. - Pestele ăsta e ilegal.
- Goliti butoaiele în canal. - Ati auzit?
- Miscati-vă! - Oamenii se chinuie în orasul ăsta.
Vremurile sunt grele, mâncarea lipseste.
Nu e problema mea.
Dar când lumea va auzi că Guvernatorul aruncă pestele în apă?
Când vor începe revoltele...
va fi problema ta.
Stati!
Esti eroul poporului, Bard! Protectorul omului de rând.
Te-ai fi bucurând de favorurile lor ca barcagiu, dar nu pentru mult timp.
Ridică ecluza!
Guvernatorul te va tine sub observatie, să nu uiti asta.
- Noi stim unde locuiesti. - E un oras mic, Alfred.
Toti stiu unde locuieste fiecare.
Ăsta vorbea de răspândirea nemultumirilor.
Careva agită apele, domnule.
- Guta se face simtită, domnule? - Umiditatea, e singura explicatie.
Adu-mi un coniac.
- Tumultul oamenilor devine nesuferit. - Sunt plebei, Alfred.
Sunt ca ciuma. Nu e vina mea că trăiesc într-un loc ce duhneste a peste si rahat.
Slujbe, adăpost, mâncare... Altceva nu stiu.
Eu cred că sunt încurajati de scandalagii.
Atunci trebuie să găsim scandalagii si să-i arestăm.
Ăsta e si gândul meu, domnule.
si toate ideile astea cu schimbări...
Nu pot permite gloatei să înceapă să murmure.
Ar însemna să-nceapă să pună întrebări,
să formeze comitete, să înceapă investigatii...
Afară cu vechiul, să facem loc noului!
- Ce? - Asta se vorbeste, domnule.
- Se vorbeste chiar si de alegeri. - Ce alegeri? E absurd!
- Nu-i voi lăsa.. - Cred că nu vă vor lăsa ei, domnule.
Pierde-vară, ingrati, instigatori!
Cine e atât de încăpătânat să-mi conteste autoritatea?
Cine ar îndrăzni ? Cine...
Bard! Ascultă-mă bine, barcagiul acela scandalagiu
e în spatele a toate astea!
Să nu-ndrăznesti să m-atingi!
Nu i-ai văzut, n-au fost pe-aici!
Pestii îi poti lua gratis.
După mine!
Tată, casa noastră e supravegheată!
Spune-i guvernatorului că am terminat pe ziua asta.
- Tată, unde-ai fost? - Tată, ai venit! Eram îngrijorată!
Bine, adu-i înăuntru.
Dacă spui cuiva de asta, îti smulg bratele alea!
Dă-te la o parte!
Sus!
- De ce ies pitici din latrina noastră? - Ne vor aduce noroc!
Nu veti fi la modă, dar vă vor tine de cald.
- Arcul de vânt piticesc. - Parcă ai văzut o fantomă.
Asa este.
Ultima dată când am văzut o asemenea armă...
un oras era în flăcări.
A fost ziua când a venit dragonul.
Ziua în care Smaug a distrus Dale.
Girion, seniorul orasului, si-a adunat oastea si a luptat cu bestia.
Dar pielea dragonului e dură, mai ceva ca armura cea mai bună.
Doar o săgeată neagră, plecată dintr-un arc de vânt,
putea să-i străpungă pielea.
Putine asemenea săgeti au fost făurite.
Numărul lor a tot scăzut, iar Girion a luat ultima săgeată.
Dacă tinta oamenilor ar fi fost bună, multe lucruri ar fi fost altfel.
Vorbesti ca si cum erai acolo.
- Toti piticii cunosc legenda. - Atunci stii că Girion a lovit dragonul.
I-a scos un solz de pe aripa dreaptă. Încă o lovitură si-ar fi ucis bestia.
E o poveste, tinere. Nimic mai mult.
Ne-ai luat banii. Unde sunt armele?
Asteaptă aici.
- Mâine e ultima zi de toamnă. - Iar ziua lui Durin e poimâine.
- Trebuie să fim pe munte mai înainte. - si dacă nu reusim?
Dacă nu găsim intrarea înainte de acel moment?
Atunci tot drumul nostru ar fi în van.
- Ce-i asta? - Un harpon...
făurit de un bătrân fierar.
- si asta? - O numim "cioc-de-soim".
Forjată dintr-un ciocan de fierar.
E greu de manevrat, înteleg, dar e bună ca să vă apărati viata.
ti-am plătit pentru arme. Săbii si topoare forjate în otel.
E o glumă!
Mai bune găsiti doar în armurăria orasului.
Toate armele forjate sunt închise acolo.
Thorin, să luăm ce ne-a fost oferit si să plecăm.
Îmi prinde bine mie, îti va prinde bine si tie.
- Eu zic să plecăm acum. - Nu plecati nicăieri.
- Ce ai spus? - Casa e supravegheată.
Probabil sunt supravegheate fiecare dig si bărcută din oras.
Asteptati căderea noptii.
Thorin.
Tată!
Nu-i lăsa să plece.
- Am crezut că esti un orc. - Dacă eram un orc...
ai fi fost moartă.
Tauriel, nu poti vâna singură 30 de orci!
- Dar eu nu sunt singură. - stiai că voi veni.
Regele e supărat, Tauriel.
Tatăl meu te-a protejat timp de 600 de ani.
Te-a favorizat, dar nu te-ai supus ordinelor sale.
I-ai trădat încrederea.
Întoarce-te cu mine... Te va ierta.
Dar eu nu.
Nu mi-o voi ierta, dacă mă întorc.
Regele nu i-a mai lăsat pe orci să hălăduiască pe meleagurile noastre.
Banda asta ne poate călca hotarele si să ne ucidă prizonierii.
- Nu e lupta noastră. - Este lupta noastră.
si nu se va sfârsi aici.
Cu fiecare victorie răul se va întări.
Dacă tatăl tău nu vrea să înteleagă, noi nu vom face nimic.
Ne vom ascunde între zidurile noastre.
Vom avea o viată departe de lumină si vom lăsa ca întunericul să ne-nconjoare.
Nu facem parte din lumea asta?
Spune-mi, când ne-am mai lăsat răpusi de rău?
Salut, Bard! Cu ce te pot ajuta?
E o tapiserie, una veche, unde-i?
- Despre ce tapiserie vorbesti? - Despre asta.
Erau pitici, îti spun. Au iesit de nicăieri.
Bărbi stufoase, privire feroce. N-am mai văzut asa ceva.
- Ce fac piticii pe-aici? - Profetia.
- Profetia? - Profetia poporului lui Durin.
Profetia.
Profetia!
- Legenda se va adeveri. - Săli imense cu comori!
- O fi adevărat? - Seniorul argintului s-a întors.
Seniorul fântânii de argint.
Regele stâncilor-sculptate.
Regele-de-sub-Munte îsi va lua înapoi lucrurile furate.
Clopotele vor suna de bucurie când al Muntelui Rege va reveni!
Dar totul va fi o tristete, iar lacul va străluci arzând.
- Tată, am încercat să-i opresc! - Când au plecat?
- Vedeti ceva? - Vorbiti mai încet!
Cum vom avea armele ne vom îndrepta către munte.
Hai!
Următorul.
Esti bine?
Mă descurc.
Hai să plecăm de aici.
Nu-i bine.
Dă-te la o parte!
- În spate! - Să fugim!
Acum!
- Ce sunt toate astea? - I-am prins furând arme, domnule.
Dusmani ai statului, nu-i asa?
Sunt o adunătură de mercenari, domnule!
Pune frâie la limbă!
Tu nu stii cu cine stai de vorbă! El nu e un criminal.
El e Thorin, fiul lui Thrain, fiul lui Thror!
Noi suntem piticii din Erebor.
Am venit să ne luăm înapoi meleagul natal.
Îmi amintesc orasul în vremurile măretiei sale.
Flote de nave ancorate în port, munti de mătase si pietre pretioase.
Acesta nu era un oras abandonat pe lac.
Acesta era inima comertului de la Miazănoapte.
Eu vă garantez revenirea acelor vremuri, voi reaprinde imensele cuptoare piticesti
si voi face să curgă bunăstarea si bogătiile
din sălile din Erebor!
Moartea! Asta ne vei aduce!
Focul dragonului si ruina.
Dacă veti trezi bestia, ne va distruge pe toti.
Puteti să-i dati dreptate, dar eu vă promit un singur lucru.
Dacă vom reusi...
vom împărti cu totii bogătiile muntelui.
Veti avea suficient aur să reconstruiti Esgaroth
de zece ori pe-atât!
Ascultati-mă, trebuie să m-ascultati!
Ati uitat ce s-a-ntâmplat cu Dale?
Ati uitat de cei morti în furtuna de foc?
Pentru care motiv?
Pentru oarba ambitie a unui rege al muntelui,
orbit de lăcomie, încât nu vede mai departe de propria-i dorintă?
Nu trebuie să ne grăbim să aruncăm cu pietre.
Să nu uităm c-a fost Girion, seniorului lui Dale, strămosul tău,
cel ce a dat gres în uciderea bestiei!
Adevărat, domnule, cu totii stim legenda.
Săgeată după săgeată a lansat, fără să atingă tinta.
N-ai niciun drept.
Nu ai niciun drept să intri în muntele acela!
Eu sunt singurul care are dreptul.
Mă adresez guvernatorului oamenilor Lacului.
Vrei să vezi profetia adeverită?
Vrei să împarti cu noi marea bogătie a poporului nostru?
Ce ne răspunzi?
Eu îti spun tie:
Bine ai venit! De trei ori fii binevenit, Rege-de-sub-Munte.
- Lipseste unul. Unde-i Bofur? - Dacă nu-i aici, îl lăsăm în urmă.
Trebuie, de vrem să găsim intrarea înainte de căderea Soarelui.
Nu ne permitem să întârziem.
Tu nu vii!
Trebuie să ne grăbim, iar tu ne-ai încetini.
- Ce spui? Eu vin cu voi. - Nu acum.
Eu voi fi acolo când poarta va fi deschisă.
- Când vom privi sălile palatelor noastre. - Kili!
Rămâi aici, odihneste-te! Vii după noi când te vei înzdrăveni.
Eu rămân aici. Datoria mea e să fiu cu rănitii.
Unchiule...
Am crescut cu legendele muntelui, legende pe care tu ni le-ai spus.
- Nu-i poti lua asta! - Fili!
- Îl voi duce pe brate, dacă trebuie. - Într-o zi vei fi rege si vei întelege.
Nu putem risca pentru un singur pitic. Nici dacă e din sângele meu.
- Fili, nu te prosti. Locul tău e cu noi. - Locul meu e cu fratele meu.
Pe barba mea, e timpul?
Stati!
Scuzati!
Nu!
- si voi ati pierdut barca? - Kili! Kili!
Nu!
- Am terminat cu piticii! Plecati! - Stai! Nimeni nu ne va ajuta!
Kili se simte rău, foarte rău.
- Ce e locul ăsta? - Cândva era orasul Dale!
Acum e o ruină.
Dezolarea lui Smaug.
Curând Soarele va fi sus pe cer.
Trebuie să găsim intrarea secretă înainte să apună.
- Pe aici. - Asteaptă. Aici e Locul-deschis?
- Gandalf a spus să-l asteptăm aici. - Tu îl vezi?
N-avem timp să-l asteptăm.
Suntem singuri, haideti!
- Dol Guldur, colina vrăjitoriei. - Pare complet abandonată.
si-asa trebuie s-apară.
Pe locul ăsta e o vrajă de tăinuire.
Ceea ce înseamnă că dusmanul nostru nu e pregătit să se arate.
Nu si-a revenit complet.
Radagast, trebuie să-i trimiti un mesaj Doamnei Galadriel.
Spune-i că trebuie să-l scoatem din bârlog.
- Ce vrei să spui? - Eu mă duc singur.
Cu niciun pret să nu vii după mine.
- Îmi dai cuvântul? - Da, da!
Stai, Gandalf!
si dacă e o capcană?
Întoarce-te si nu mai veni înapoi.
Fără îndoială e o capcană!
Răul ce e ascuns aici...
Îi poruncesc să se arate!
A venit vrăjitorul!
Spulberă vraja. Ne va descoperi!
Da... asa va face.
- Ati găsit ceva? - Nimic!
Dacă harta asta e adevărată, intrarea este chiar deasupra noastră.
Acolo sus!
Ai privirea ageră, jupâne Baggins!
Haideti, nu mai avem mult!
Aici ar trebui să fie poarta ascunsă.
Fie ca toti cei care s-au îndoit de noi să blesteme ziua aceasta!
Asadar, avem cheia.
Înseamnă că pe undeva e vreo gaură de cheie.
Ultima rază de soare a Zilei lui Durin
va licări peste gaura cheii.
Lori!
Se duce lumina!
Mai usor! N-aud nimic când dai cu piciorul!
N-o pot găsi!
Nu-i aici!
- Dărâmati-l! - Da!
Grăbiti-vă!
E inutil, poarta e sigilată! Nu se poate deschide cu forta!
Magia e puternică.
Nu! Nu se poate!
Când ultima rază a soarelui din Ziua lui Durin...
va licări peste gaura cheii...
Asta spune.
Ce ne-a scăpat?
- Balin! - Am pierdut lumina.
Nu mai putem face nimic.
Aveam o singură sansă.
Să plecăm, băieti, s-a terminat.
- O clipă! - Prea târziu!
Unde se duc?
Nu puteti abandona acum!
Thorin!
Nu poti abandona acum.
"Stati lângă piatra cenusie...
când sturzul va ciocăni...
si când ultima rază a soarelui din Ziua lui Durin va licări"
Ultima rază a soarelui...
Ultima rază!
Gaura cheii! Veniti înapoi! Veniti înapoi!
E Lumina Lunii! Ultima Lună a toamnei!
Unde-i cheia? Unde-i cheia?
Haide! Era chiar...
- Erebor! - Thorin!
Recunosc zidurile astea...
Sălile astea...
Piatra asta...
Îti amintesti, Balin?
Saloane pline de lumină aurie.
Îmi amintesc bine.
Aici se odihneste al saptelea regat al poporului lui Durin.
Fie ca inima muntelui să unească toti piticii
în apărarea acestei case.
Tronul regelui.
Ce-i chestia de deasupra?
Piatra Arcei.
Piatra Arcei!
- si ce e? - Aceea, jupâne spărgător,
e motivul pentru care esti aici.
- Nu poti face nimic? - Am nevoie de ierburi ca să-i scadă febra.
- Am umbra noptii, spilcută... - Nu m-ajută. N-ai niste Frunza-Regelui.
- Nu, aia e o buruiană. O dăm porcilor. - Porci. Buruiană.
Bine.
Să nu te misti.
Vreti ca eu să găsesc o bijuterie.
O enormă bijuterie albă, da.
Asta-i tot? Cred că sunt o grămadă pe-acolo.
Doar una e Piatra Arcei. O vei recunoaste.
Corect.
Să fiu sincer, flăcău...
nu prea stiu ce vei găsi pe-acolo.
Nu trebuie să te duci, dacă nu vrei. Nu e nicio lipsă de onoare dacă dai înapoi.
Nu! Balin...
am promis c-o fac.
si cred că trebuie să încerc.
- Mereu mă uimeste! - Ce anume?
Curajul hobbitilor.
Du-te acum, cu tot norocul pe care-l poti invoca.
Bilbo!
Dac-ar exista într-adevăr un...
un dragon în viată pe-acolo...
să nu-l trezesti.
Ai ajuns prea târziu, vrăjitorule!
S-a terminat!
Unde-ti este stăpânul?
E peste tot...
Suntem legiuni!
S-a terminat.
Puneti-l la pământ.
Nu există lumină, vrăjitorule...
... ce poate înfrânge întunericul.
Sauron!
E cineva?
Nu-i nimeni acasă.
Bun, bun...
Ce-o fi asta?
Piatra Arcei.
O enormă bijuterie albă.
Mare ajutor...
Ei bine, hotule...
Te miros...
... îti aud răsuflarea!
Te simt răsuflând.
Unde esti?
Haide, nu fi timid! Arată-te în lumină!
Simt ceva în tine.
Ceva ce porti. Ceva făurit din aur.
Îmi pare-a fi ceva pretios.
Aici erai, hotule ascuns!
N-am venit să fur de la tine, Smaug-cel-fără-seamăn-de-bogat!
Am vrut doar să-ti văd măretia si dacă esti într-adevăr atât de grozav
pe cât se spune în basme.
Eu nu credeam!
si acuma crezi?
Zău...
Basmele si cântecele sunt mult sub realitate,
Smaug-cel-făr'-de-limite!
Crezi că lingusirile te vor tine în viată?
- Nici vorbă! - Nu, într-adevăr.
Pare să-mi cunosti numele, dar eu nu-mi amintesc să fi mirosit specia ta.
Cine esti si de unde vii, dacă-mi dai voie să te întreb?
- Eu vin de Sub Deal. - De Sub Deal?
si drumul meu a trecut pe sub dealuri si pe deasupra lor.
si-am mers si prin aer. Eu sunt acela care umblă nevăzut.
Uimitor! Ce mai zici că esti?
Eu sunt...
- Poartă-Noroc, Spărgător-de-Enigme. - Minunate titluri!
- Continuă! - Călăret de Butoaie.
Călăret de Butoaie? Pare interesant.
Unde-s micutii tăi prieteni, piticii? Unde se ascund?
Pitici?
Nu sunt pitici aici. Te-ai înselat.
Nu-mi spune mie, Călăret de Butoaie!
Îmi închipui că te-au trimis aici să le faci treaba periculoasă
în timp ce ei stau pititi pe-afară.
Într-adevăr?
Te înseli, Smaug, cea mai Măreată, cea mai Grozavă Năpastă!
Esti destul de bine crescut, pentru un tâlhar si un mincinos!
Cunosc mirosul si gustul piticilor mai bine ca orice pe lume.
Sunt atrasi de aur ca mustele de hoit!
Credeai că nu stiam că va veni si ziua asta?
Că o bandă de pitici ipocriti se va întoarce târându-se pe munte?
- Un cutremur! - Acela, băiete...
a fost dragonul.
- Tată! - Vine dinspre munti!
Ar trebui să ne lasi!
- Ia-ti copiii si fugi! - si unde să plecăm?
Nu există niciun loc unde putem pleca.
Vom muri, tată?
- Nu, scumpa mea. - Dragonul ne va ucide.
Nu dacă îl ucid eu mai întâi.
Regele-de-sub-Munte e mort.
I-am luat tronul.
I-am mâncat supusii cum mănâncă lupul oile.
Eu ucid unde vreau si când vreau.
Armura mea e de nepătruns.
Niciun tăis nu mă poate străpunge!
- Haide! - O săgeată neagră?
- De ce nu mi-ai spus? - Pentru că nu trebuia să stii.
Ascultă-mă cu atentie.
Am nevoie să distragi gărzile.
Când voi ajunge în turn, voi băga săgeata în arc.
Uite-l! După el!
Haide!
tine-o în sigurantă. Să n-o găsească nimeni.
- Nu! - Mă ocup eu de ei.
- Nu te las singur. - Pleacă!
- Bard, esti arestat. - Pentru ce?
Pentru ce va alege Guvernatorul.
- Ce-o fi cu Bilbo? - Să-i mai dăm timp.
Pentru ce? Pentru a fi ucis?
ti-e frică!
Da, mi-e frică.
Mi-e frică pentru tine. Un rău stăpâneste comoara aia.
Un rău ce a tulburat mintile bunicului tău.
- Nu sunt ca bunicul meu. - Nu mai esti tu însuti.
Thorin pe care-l cunosc n-ar ezita să intre...
Nu voi risca expeditia pentru viata unui spărgător.
Bilbo! Asa îl cheamă, Bilbo!
Scut-de-Stejar, acel uzurpator pitic...
te-a trimis după Piatra Arcei, nu-i asa?
- Nu, nu! Nu stiu despre ce vorbesti. - Nu încerca să negi.
I-am ghicit jocul mizerabil cu mult timp în urmă.
Dar nu contează.
Expeditia lui Scut-de-Stejar va da gres.
Întunericul va să vină.
Va ajunge în orice colt al pământului.
Te foloseste, Tâlharule-din-Umbră!
Esti doar un mijloc pentru un scop.
Scut-de-Stejar cel las a cântărit valoarea vietii tale
si-a aflat că nu valorează nimic.
- Nu, tu minti! - Ce ti-a promis? O parte din comoară?
Ca si cum ar avea-o!
Eu nu mă voi lipsi de nicio monedă. Nici măcar de una!
Dintii mei sunt ca săbiile, ghearele mele-s sulite,
aripile mele dezlăntuie uragane!
E adevărat! Săgeata neagră l-a atins.
- Ce ai spus? - Doar că...
esti fără de seamăn, Smaug cel Tiranic!
Chiar că nu există seamăn pe lume pentru tine!
Eram tentat să te las s-o iei...
doar ca să-l văd pe Scut-de-Stejar cum suferă.
Să văd cum îi distruge si-i corupe inima,
si-l duce la nebunie!
Dar n-o voi face. Jocul nostru se termină aici.
Asadar, tâlharule, cum vrei să mori?
Tată, tu esti?
Stai jos!
Scut-de-Stejar a plecat.
Retragerea! Regruparea la pod!
- I-ati omorât pe toti! - Mai sunt si altii.
Tauriel, vino!
Îl pierdem!
Tauriel!
Athelas!
- Ce faci? - Îl voi salva.
- Trăiesti! - Nu pentru mult timp!
- Ai găsit Piatra Arcei? - Vine dragonul!
Piatra Arcei!
Ai găsit-o?
Trebuie să plecăm.
Thorin!
Veti arde!
Haideti!
Repede! Repede!
tineti-l bine.
- L-am păcălit? - Nu! E prea viclean.
- Unde mergem acum? - Latura de la apus.
- Poate o fi vreo cale de iesire. - E prea sus. Nu se poate.
E singura posibilitate. Trebuie să încercăm.
Haideti.
Am auzit de minunile leacurilor elfe.
A fost o onoare să fiu de fată.
Tauriel!
Nu te misca.
Nu poti fi ea.
Ea e prea departe.
Ea e mult prea departe de mine.
Ea păseste în lumina stelelor dintr-o altă lume.
A fost un vis frumos.
Crezi că m-ar fi putut iubi?
Stati aproape unul de celălalt.
Asadar, asa este, nu există cale de iesire.
Ultimii din neamul nostru.
Au venit aici sperând în imposibil.
Am putea încerca să ajungem în mine. Am putea supravietui câteva zile.
Nu.
Eu nu voi muri astfel...
chircit, luptând pentru o gură de aer.
- Mergem la forje. - Ne va vedea, e sigur ca moartea.
- Nu si dacă ne despărtim. - Thorin, nu vom reusi.
Unul dintre noi ar putea.
Să-l ducem către sala forjelor...
Să ucidem dragonul.
Dacă totul va ajunge în flăcări, atunci vom arde cu totii.
Pe aici!
Asa! Scăpati! Scăpati! Salvati-vă!
Nu există vreun loc unde să v-ascundeti!
Hei, tu, aici!
Trimite veste la Dol Guldur... Scut-de-Stejar a ajuns la munte.
Plecati!
Voi! Veniti cu mine!
Pe-aici! E pe-aici! Haide! Thorin!
Du-te cu Balin!
- Dar... - Miscă-te!
Thorin!
tine-te bine!
Thorin!
Fugi! Fugi!
Planul nu va functiona. Cuptoarele sunt reci ca marmura.
Are dreptate, n-avem un foc atât de năprasnic
ca să le aprindem!
Ziceti că nu avem?
Nu credeam că ar fi atât de simplu să te păcălim.
Ai devenit greoi si gras...
în senilitatea ta.
Melcule!
Adăpostiti-vă!
Urniti-o din loc!
Bombur, porneste suflătoarele!
- Repede! - Repede!
Bilbo, te duci sus! La semnalul meu trage de pârghie!
Balin! Mai stii să faci explozibili?
Da, într-o clipită! Să mergem !
N-avem o clipită!
Unde-i sulful?
Esti sigur că stii ceea ce faci?
Haideti !
Un pic din asta, nitel din aia si gata!
Acum !
Să-l ducem în Galeria Regilor!
Continuă, Bilbo! Fugi !
Tu, înainte de a mă duce de nas, Călăret de Butoaie,
ai venit prin Orasul Lacului.
Ăsta e un complot meschin pus la cale de acesti pitici jegosi
si oamenii aceia mizerabili ai lacului...
plângăciosii aceia codaci, cu arcurile lor lungi,
si negrele lor săgeti.
Cred că a sosit timpul să le fac o vizită.
Nu!
Nu e vina lor! Opreste-te! Nu poti să te duci în Orasul Lacului!
Tu tii la ei! Nu-i asa?
Bine.
Atunci poti să-i privesti murind.
Aici...
vierme inutil si prost !
Tu...
Acum iau înapoi ce ne-ai furat.
Tu nu vei lua nimic înapoi de la mine,
piticule.
Eu ti-am nimicit războinicii cu multă vreme în urmă!
Eu am insuflat teroarea în inima oamenilor!
Eu sunt Regele-de-sub-Munte !
Ăsta nu e regatul tău!
E tărâmul piticilor. Aurul piticilor!
Iar noi ne vom avea răzbunarea!
Răzbunarea! Răzbunarea!
Vă arăt eu răzbunarea!
Ascultati-mă ! El nu stie ce va să vină!
Eu sunt focul !
Eu sunt...
Moartea !
Ce-am făcut?
Traducerea: dani67
Titrarea manuală Dani67&FlorinA
Multumesc lui Snake_Eyes si FlorinA pentru colaborare
Subtitrare downloadata de pe www.RegieLive.ro Portalul Studentesc Nr. 1 in Romania