Subtitrare de Boncu. Sincronizare: Richie79
Jeff, dă-mi un cadru dublu.
Iată o ştire de la Washington.
Simt că totul mi-a scăpat de sub control.
E un cap de animal acolo.
Ştii ce-a făcut asta?
Ăsta e singurul mod de a arăta înspăimântător.
- El înţelege totul. ...ştiri recente despre atac.
Următoarea este din parc.
E cea de-a doua victimă.
E a noastră.
După difuzarea acestui film, publicul abia aşteaptă s-o vadă.
E real.
Dr. George Waggner ne explică totul într-o ediţie specială "Perspective".
L-am văzut în poze, de parcă era în camera asta.
Până la urmă, suntem ceea ce suntem.
Canalul 6- Los Angeles.
Reprimarea.
Reprimarea e mama nevrozelor...
a urii faţă de sine.
Stresul rezultă când ne luptăm cu propriile impulsuri.
Am auzit cu toţii vorbindu-se despre atracţia animalică...
omul primar...
sălbaticul nobil...
de parcă am pierdut ceva important...
în lunga noastră evoluţie ca oameni.
Există un motiv pentru asta.
Omul este o combinaţie...
între raţiune şi instinct, între complexitate şi primitiv.
N-ar trebui să negăm...
bestia din noi.
- La prima întrerupere, treci pe Chris. - Înainte ca doctorul să-şi laude cartea?
Ştie Karen cum să-l abordeze pe ţicnitul ăsta, n-o să se supere.
Cât?
- Eddie? - John.
Cât ceri pentru un număr complet?
Scuze, lasă-mă să trec.
Scuze.
- Tu eşti aia de la televizor? - Da, ciocu' mic!
Doamne.
- Karen a văzut asta? - Da.
N-a spus că a văzut victimele.
N-a vrut ca tu să-ţi faci griji.
Îmi fac.
Ok, asta e marea lovitură.
Sunt pe strada Western intre...
Transmit imediat ce sună Eddie.
- Nu-mi plac interferenţele astea. - E cel mai bun echipament pe care-l avem.
Tot neonul ăla de afară interferează cu semnalul.
Trimit oamenii spre Western.
O grămadă de cerşetori pe aici în seara asta, nu?
Parcă sunt din ce în ce mai mulţi de câte ori trecem pe aici.
Mă întreb de unde vin, şi unde se duc.
Nu ştiu de unde vin, dar se vor întoarce de unde au ieşit.
... închisoarea David, 1455.
Am pierdut contactul cu Fox 1. Zona: străzile Western şi DeLongpre.
Raportaţi dacă aveţi contact vizual. Repet, raportaţi dacă aveţi contact vizual.
Poartă o ţinută mov, o s-o depistăm destul de uşor.
Da, am văzut-o la ştiri.
În urmă cu câteva săptămâni, Karen White, reporteră la "Update News"...
a început să primească telefoane de la un bărbat misterios, numit Eddie...
Echipa de ştiri a postului KDHB... Nu.
Echipa de ştiri a postului KDHB a început să lucreze...
Echipa de ştiri a postului KDHB a început să lucreze cu poliţia...
pentru a vedea dacă Eddie este implicat în recentele...
Salut Bill.
Ce fetiţă curajoasă ai acolo.
În seara asta, într-o acţiune plină de curaj...
de care noi toţi cei din KDHB suntem mândri...
Bună seara.
- Terry, ce mai faci? - Bine. Cum merge?
Mai am nevoie de câteva minute.
Doamne, e un tip afară care stă exact lângă cabina telefonică.
Nu ştiu dacă e el sau nu.
Locotenent Shantz, detectiv Kline...
el este soţul lui Karen.
Aveţi o soţie foarte curajoasă domnule White.
Neill, Bill Neill. Soţia mea foloseşte numele de fată.
Bill Neill. Stanford, nu?
Cum merge?
N-am mai recepţionat nimic clar de la Karen, de 15 minute.
15 minute?
Alo.
Staţi. Transmite.
Haide, Eddie. Ştiu că tu eşti
Da, sunt singură.
Eşti îmbrăcată cu ce ţi-am cerut eu?
Bine.
Ce s-a întâmplat cu sunetul?
- Asta a fost. - Ce?
Mă tem că am pierdut-o.
Aţi pierdut-o?
Ce dracu' operaţiune e asta?
Eddie, o să ajung acolo peste puţin timp.
Gata domnule, e doar al dumneavoastră.
Ai spus că niciodată nu ai pierdut legătura. Ce fel de operaţiune conduci?
- Sunt oameni în zonă... - Ce înseamnă "în zonă"?
O vor găsi!
Ok, am ajuns. Voi lăsa emiţătorul pornit.
- Bună Eddie. - Ştiam că vei veni, Karen.
Noi doi avem multe de vorbit.
- Mă pot întoarce să te văd? - Nu încă, Karen.
Priveşte.
- Da, mi-a cerut nişte indicaţii. - Acum cât timp?
Cu câteva minute în urmă.
Lupta dintre creier şi corp...
nu este necesară.
Ea dă naştere mâniei, frustrărilor, esenţa stilului de viaţă modern...
într-o lume care se mişcă prea repede.
Trei minute până la reclame.
Două minute, termină cu doctorul într-unul singur.
Toţi avem acest potenţial nestins, pentru a trăi.
- Termină. - Aşteptarea e grea.
... care depinde de atributele fizice cât şi de partea psihică...
Gata. Intraţi pe 1.
... cum se întâmplă în cazul modelării sociale a minţilor noastre.
Când ne naştem, fiecare dintre noi primim un dar.
Darul vieţii.
Camera 2, dă-mi un cadru dublu.
N-a simţit nimic, Karen. Nici una nu a simţit.
Nu sunt oameni acolo. Sunt morţi.
Niciodată n-ar fi putut să fie ca mine.
Dar tu eşti diferită, Karen.
Te văd la televizor.
Şi ştiu că te pot face să te simţi foarte bine.
O să-ţi scald tot corpul în lumină.
Întoarce-te, Karen.
Vreau să-ţi dau ceva.
Da, a intrat o tipă aici, şi a golit magazinul.
Se uită la filme.
Te rog!
Doamne!
Lasă arma!
Ştiam eu că nu trebuia s-o las aici.
Treci pe automat. Filmează.
Domnia terorii din oraş s-a sfârşit în seara asta...
într-un ciudat schimb de focuri pe strada Western...
Niciun cuţit, pistol, nimic. Ciudatul ăla nu era înarmat.
Ce s-a întâmplat acolo?
Nu mă întreba pe mine locotenente. Întreabă-l pe pistolarul ăsta iute de aici.
a murit în timp ce o ataca pe Karen White reportera postului KDHB...
care primea telefoane de la el...
în legătură cu recentele crime ce au avut loc la periferia oraşului.
Eu sunt. Eşti bine?
E în regulă. Plecăm acasă imediat.
Am vorbit cu bătrânul ca să intri în emisie în seara asta.
E ceva tare.
Înregistrăm ceva mai târziu, când o să poţi.
Nu ştiu...
Povesteşti ce s-a întâmplat, cu cuvintele tale, nimic altceva...
Nu ştiu ce s-a întâmplat acolo.
Nu-mi amintesc.
Te rog, nu!
Sunt eu, Bill. E în regulă.
Nici măcar nu l-am văzut.
M-am întors spre el dar nu l-am văzut.
- La numărul 27, jos. - Mulţumesc.
Tipul ăla a mai zis şi altceva?
Doar că lucra cu un puşti numit Eddie şi crede că locuia aici.
- N-a spus că puştiul ura să spele vasele. - Cine nu urăşte asta?
Am ajuns.
- Drăguţ. - Mda.
Doamne.
Doar un băiat american normal.
Dispari!
Doctorul îşi va umple toată ziua cu chestiile astea de pe aici.
Karen.
Uită-te la asta.
Nu-i rău. Puştiul avea talent.
Putea să facă o carte de colorat pentru marchizul de Sade.
Cred că ar trebui să chemăm poliţia.
Mai târziu.
Uită-te la asta.
Mă întreb dacă locul ăsta există în realitate.
Deci, care e treaba cu următorul Norman Rockwell?
Aceste persoane sunt controlate de emisfera dreaptă a creierului.
Asta înseamnă că domină impulsurile iraţionale...
artistice, creative.
Nu e neobişnuit pentru un criminal să poată desena atât de bine.
Nu-i rău, doctore. Ce-ai zice să facem o înregistrare?
Nicio problemă.
Insistăm pentru o ediţie specială de 30 de minute
intitulată "În mintea lui Eddie Quist"...
dar de fapt o să ne concentrăm pe bestia din fiecare.
Bună idee.
- Deci i-aţi aflat şi numele de familie? - A semnat la serviciu.
Aşa deci.
Scuză-mă.
Cred că nu sunt încă pregătită, ok?
O să fie bine.
Nu-ţi face griji.
Operatorii de la camerele 1 şi 2 fiţi pregătiţi.
- Apoi intru în emisie. - 2 apropie cadrul.
Eşti sigură că eşti pregătită pentru asta?
- Nu abordăm nimic ieşit din comun. - Aşa a zis bătrânul.
Iat-o pe fata noastră.
O să avem un rating de poveste în seara asta.
Vei fi în centrul atenţiei.
Asta înseamnă că toată lumea te va privi.
Toţi vor s-o vadă pe femeia care l-a prins pe Eddie Măcelarul.
- Grozav. Ai scriptul meu? - Da.
Baftă.
- Pare afectată. - Mie mi se pare că e ok.
- Intrăm în 10 secunde. - Nu-ţi lăsa automobilul să ajungă aici.
- Păstrează-ţi maşina în stare bună... - 5, 4, 3
KDHB TV, Canalul 6, Los Angeles.
Trec pe 2.
Începe cel mai bun buletin de ştiri de la ora 5...
pe canalul 6, intitulat "Update News" Lew Landers şi Karen White...
vă aduc cele mai noi informaţii. Ştirile sportive cu Gene Codler...
John Rob prezintă vremea...
Pregătiţi camera 2.
Caseta cu accidentul de tren e gata?
... 14 oameni răniţi în deraierea unui tren.
Karen White este singura martoră oculară la împuşcarea de către poliţişti...
a suspectului principal în cazul Eddie Măcelarul.
O avem aici pe Karen White.
Bună seara.
Ia-o de acolo.
- Pune caseta 7. - Bagă editorialul.
... au declarat că nu există pericol pentru zonele limitrofe.
Să vedem acum un editorial al managerului nostru, Fred W. Francis.
Iată-l pe Fred.
Respectând angajamentul acestui canal TV de a fi prezent în viaţa comunităţii...
vă prezentăm un editorial al lui Fred Francis managerul postului KDHB.
- Îmi pare rău. - E ok, mai ai nevoie de ceva timp.
În ultima lună s-a vorbit mult despre cultul violenţei.
Cine ştie? O fi gravidă.
Ia legătura cu Fujiama, Fujimoto, sau cum dracu' o cheamă...
şi pregăteşte-o pentru buletinul de la ora 11:00.
Ăsta e un profesionist.
Nu te poţi teme de vise.
Nu mă pot abţine. Tot ce-mi amintesc este că...
împingeam în uşă...
apoi am ieşit afară...
iar poliţia era acolo, era şi Bill erau şi cei cu echipa mobilă, atât.
Aveam urme de sânge pe mine şi nu ştiam de unde provin.
Nu-ţi aminteşti nimic din ceea ce s-a întâmplat în cabină?
Nu, nu prea.
Doar mici frânturi apar visele mele.
Cum te înţelegi cu Bill?
Încercam să vorbim.
- Doctore, sunt nebună sau nu? - Complet ţicnită.
Cred şi eu.
Îţi recomand să mergi la Colony pentru o săptămână sau două.
- La centrul tău din nord? - Exact.
Îl recomand numai pacienţilor speciali...
despre care cred că vor beneficia de pe urma mediului de acolo.
Este un loc în care îţi poţi reîncărca bateriile.
Te va ajuta să redevii persoana care eşti de fapt.
Ce se întâmplă acolo?
Adunări, terapie de grup. E ceva simplu.
E locul potrivit pentru a încerca să scapi de această amnezie.
Nu sunt sigură că vreau să-mi amintesc.
Ce?
Doctorul a spus că după ce-mi voi aminti ce s-a întâmplat acolo n-o să-mi mai fie frică.
Nu sunt atât de sigură.
Dragă, dă-i acestui centru o şansă, ok?
Trebuie să facem ceva.
Sper că oamenii de acolo să nu fie prea ciudaţi.
Jerry Warren, software.
Bill Neill, hardware.
Hardware?
Nu s-a prins, Bill.
Am două săli de forţă, haltere, greutăţi. Ea e soţia mea, Karen.
Îmi pare bine.
- O costiţă? - Nu, încerc să evit carnea.
- Poate mai târziu. Mulţumesc. - Mulţumim.
Ai văzut carnea aia?
Karen White. O Doamne! Te vedeam mereu la ştiri.
Eşti a doua mea favorită...
chiar după... Jerry, cum o cheamă pe fata aia asiatică?
Soţia mea, Donna.
- Ia-mă de aici, Bill. - Ia te uită!
Bine aţi venit la Colony!
Charlie Barton, Bill şi Karen...
- White. - Neill.
Charlie se ocupă de mâncare. El a adus carnea pentru gratar.
Te-am văzut la televizor!
Mulţumesc.
Dacă nu vă deranjează, am s-o iau pe Karen...
pentru un mic tur prin Colony.
- Nu uita lucrurile savuroase. - N-o să uit.
Haide.
- Să-i dăm omului nişte şuncă. - Să zici când să mă opresc, Bill.
Nu mai pot aşa.
Blestemaţii ăştia de dinţi sunt prea ascuţiţi.
Ce stare nasoală.
Vrei?
Sigur, de ce nu?
Ce conţine?
E bun.
Mă numesc Bill.
Ştiu.
Îmi căutam soţia.
De ce?
Scuză-mă.
Acum înţelegi de ce te-am adus aici. N-o să-ţi fie frig.
- Apropo, cum e cabana ta? - E destul de bună, mulţumesc.
- Suntem vecini. - Da?
Ia spune-mi. Îţi lipseşte televiziunea?
Glumeşti? Nu mai trebuie să-mi fac coc.
Waggner!
Bună, Marsha. Ce mai faci?
Ia-ţi cartea înapoi. Nu vreau ca fratele meu s-o citească.
Parcă a zis că-i place.
Ai făcut destul rău.
- Javra. - Nu.
Putem învăţa ceva important de la Marsha.
E o persoană foarte impulsivă.
Are multă energie.
E nimfomană.
Nu ştie să-şi canalizeze energia.
Mai are mult de lucrat la asta.
Lasă-mă! Vreau să termin odată!
Uşor, amice. Calmează-te.
E singura soluţie. Trebuie să se termine, să ard.
Linişteşte-te. Gândeşte-te puţin.
Lasă-mă s-o fac, doctore.
- Doamne. - Nu-ţi face griji.
E trucul favorit a lui Erle. Vrea să fie băgat în seamă.
Vreau să se termine. Continuă la nesfârşit.
Tu ştii mai bine.
Bătrânul n-ar trebui să bea. O ia razna.
Crede-mă, mâine...
oamenii vor fi atât de bucuroşi să vadă că eşti bine...
încât nu-şi vor mai aduce aminte de asta.
Trage un pui de somn.
Totul va fi bine mâine dimineaţă.
Aşa.
Bill, trezeşte-te! E ceva acolo!
Afară. E ceva care urlă.
- Ascultă. - E vântul.
Mai devreme urla ceva.
Bine. O fi vreun câine.
Nu am mai auzit un câine care să urle aşa.
Dragă, tu ai crescut în Los Angeles.
Cea mai sălbatică chestie de care ai auzit e Wolfman Jack.
Aici suntem la ţară.
Hai să dormim un pic, ok?
Bine.
Dacă ai auzit ceva afară de ce nu ai sunat la poliţie?
Mi-era jenă. Aş fi vrut să nu-i chemăm deloc.
Ia uite! Toate mingiile sunt în partea mea.
Doamnelor, vă trebuie un bun recuperator.
- Bună Sam. - Bună.
Doctorul a zis la telefon că aţi avut probleme cu un coiot.
- Eşti celebră, nu-i aşa? - Oarecum.
Sam, ea este Karen White. Karen, Sam Newfield.
- Îmi pare bine. - Te urmăream mereu.
Eşti mai drăguţă decât Walter Cronkite.
Karen crede că a văzut ceva mişcându-se prin tufişuri, noaptea trecută.
Coioţii reuşesc să se strecoare în locuri ca acesta şi să caute prin gunoaie.
- Tu ai auzit ceva? - Eu?
Am dormit buştean.
Tatuaj? Nu-mi amintesc să fi văzut aşa ceva la el când a venit.
Legistul...
Legistul spune că avea unul pe umăr.
Un cap de animal, cam pe aici.
N-au venit mulţi de la televiziune pe aici.
Majoritatea sunt de la ziare, vin şi se uită la cadavre.
Nu înţeleg cum poţi suporta.
Pe mine nu mă deranjează. Ross, vrei să-l dezvelim?
Quist este încă la "necunoscuţi" n-am avut timp să schimbăm încadrarea.
Singurul lucru care m-a înspăimântat de când lucrez aici...
e noaptea în care m-am pomenit cu bătrânul Stu Walker.
Tipul lucra aici. La sfârşitul turei îi zic noapte bună...
şi peste câteva ore primesc un cadavru de la secţia Oceanside.
Desfac sacul.
Şi îl văd pe Stu rânjind la mine cu apă de mare curgându-i din urechi.
Eddie, ai oaspeţi!
Unde e?
Azi dimineaţă era aici.
Doamne! Uitaţi-vă la uşă.
Nu cred că cineva putea să-l fure, nu-i aşa?
Doar nu s-a ridicat şi a plecat de aici pe propriile picioare!
Sunt vaci pe aici?
Charlie Barton are o păşune chiar la poalele dealului.
Mugetele lor nu sună normal.
Nici nu ştiu sigur cum ar trebui să facă vacile.
Nu aşa.
Jerry are o puşcă, nu-i aşa?
Ai mai încercat tratamente din astea neconvenţionale?
Înainte să dau de Doc am făcut de toate.
EST, TM, Scientologie...
iridologie, chemarea primară.
Nu ştiu. Îmi închipui că peste încă 5 ani de muncă grea...
poate voi fi împlinită.
Nu văd nimic.
Măcar n-am mai auzit nimic ciudat.
Doamne!
- Acum ce mai e? - Ce s-a întâmplat?
- Grozav! - Ce e?
- Ce s-a întâmplat? - Mă uit eu la ea. S-o văd.
Ţine. Cred că sunt bateriile.
Doamne, Donna. Suntem în mijlocul acestei sălbăticii.
- Ai grijă cu arma aia. - Doamne!
Scuze că v-am speriat doamnă. Credeam că sunteţi hoţi de vite.
Mai e o vacă în partea cealaltă, sfâşiată la fel ca asta de aici.
- Ştii ce-a făcut asta? - Nu un coiot, asta-i sigur.
Sunteţi bine?
O da, nimic nu se compară cu o săptămână liniştită la ţară.
Îndreaptă puţin.
Aşa, încă un foc rapid. Fii rapid.
Ai potenţial, Bill.
Cred că eşti pregătit să primeşti gloanţe.
N-ar trebui să aduceţi şi un câine pentru vânători de genul ăsta?
De obicei aveam. Dar clovnii ăştia i-au împuşcat pe toţi.
Cine mai are nevoie de câini? Îl avem pe T.C.
Băiatul ăla e ca un copoi.
Eu cred că vacile au fost mutilate de către extratereştri.
Bine, Erle. Tu supraveghezi cerul. Asta e misiunea ta.
- Trebuie să vorbim. - Credeam că ai programare.
Am. Dar nu vreau să faci asta doar pentru mine.
Glumeşti?
- N-am mai fost la vânătoare de lupi. - Asta e vânătoare de lupi, nu show.
Mă cheamă băieţii. Îi vezi?
Da
Ce s-a întâmplat apoi, Karen?
Aud ceva.
Respiraţia cuiva care este înăuntru cu mine.
Este Eddie, care închide uşa.
Bagă o monedă într-un aparat.
Filmul începe.
Îmi şopteşte ceva.
Îmi şopteşte ceva şi apoi îmi spune...
În sfârşit, pot să mă întorc şi să-l privesc.
Întoarce-te, Karen.
Ce vezi?
Ce e acolo, Karen?
- Ce vezi? - Ce e acolo?
- Nu-l pot vedea. - Încearcă. E chiar acolo.
- Ce vezi? - Ce e acolo?
Nu îl pot vedea! Nu pot.
Ok. E de ajuns pentru moment.
Îmi pare rău.
L-am luat. Din prima.
Şi mai zicea că nu e vânător.
Vin toţi pe aici:
adoratori ai soarelui, ai lunii, satanişti.
Oamenii lui Manson veneau pe aici ca să fure.
Nişte rataţi.
Ştii vreau grup implicat în furtul de cadavre?
Ciorditori de cadavre?
Dacă vreţi să citiţi, am o carte despre asta.
Trage-mă un pic.
Atât.
Am orice doreşti.
Câteva femei tinere au fost ucise luna următoare...
iar corpurile lor prezentau urme ale atacului unui animal.
Ce-i aia?
Vrăjitori, vârcolaci şi demoni.
Dacă vreţi să cumpăraţi - cumpăraţi! Dacă nu, lăsaţi-le, că devin unsuroase.
Vom afla dacă vreuna din victimele lui Eddie a fost ucisă pe lună plină.
Astea sunt prostii de Hollywood.
Vârcolacul îşi schimbă înfăţisarea de câte ori vrea, zi sau noapte.
De aia se numesc aşa. Am o grămadă de cărţi despre asta.
- Dar uciderea lor cu gloanţe de argint? - Sigur, cu gloanţe de argint, sau prin foc.
Astea-s singurele moduri de a scăpa de ei. Sunt mai ceva ca gândacii.
Se întorc din morţi dacă nu sunt ucişi cum trebuie.
În plus, se regenerează. Ştii ce e asta?
Le tai o mână, un picior, le bagi un cuţit în inimă, degeaba.
Par morţi, dar după trei zile nu mai au nimic.
- Crezi în astea? - Mă crezi idiot?
Încerc să fac şi eu un bănuţ. Vrei cărţi, am cărţi.
Am sânge de găină, embrioni de câine, lumânări negre, iarba lupului.
Ia uite, gloanţe de argint.
Le-a comandat un ţicnit. Calibrul 30-06. Nu le-a mai luat.
Accept carduri BankAmericard, American Express, Visa.
- O cumpăraţi sau ce? - Da, astea două.
- Sunt nişte poze foarte vechi în asta. - E o carte bună.
Ai văzut vreun lup?
Nu. Doar o grămadă de iepuri.
- Ce faceţi cu iepurii ăştia? - Îi mâncam.
Ţi-i găteşte sor-mea, dacă vrei.
Nu, încerc să evit carnea.
Poate îi plac soţiei tale.
Dacă omori ceva şi nu-l mănânci, e păcat.
Nu m-am gândit la asta.
Noi stăm chiar acolo.
Sor-mea ţi l-ar găti cu plăcere.
Eşti sigur?
Marsha adoră să gătească.
Eşti sigur?
Cam cât va dura?
O să-l gătesc mai târziu.
S-a întâmplat atât de repede încât nici nu am văzut ce-a fost.
- Doctore, chiar e necesar? - Nu putem să ne asumăm riscul.
Doamne!
Vreau să plecăm acasă.
Nu recomand să călătorească acum.
O muşcătură ca asta e destul de gravă.
- Da, asta e un semn al vârcolacilor. - E doar o legendă, nu-i aşa?
Da, dar ca toate legendele, conţine un sâmbure de adevăr.
Probabil o interpretare antică a dublei personalităţi, prezentă în fiecare din noi.
Cum este asta?
Chiar dacă un om are sufletul curat şi îşi spune rugăciunea seara...
poate deveni vârcolac când înfloreşte iarba lupului...
iar luna tomantică străluceşte.
Continuă să citeşti. Răspund eu.
- Cine te sună la 23:30? - E telefonul meu, răspund eu.
Răspund.
- Vrei să răspund eu? - Răspunde!
Alo? Karen.
Nu, încă nu ne-am culcat.
Ce?
Glumeşti. Nu, venim imediat.
Venim imediat. Calmează-te.
Ok. Pa.
Ce s-a întâmplat?
Bill a fost muşcat de un lup.
Cel ce e muşcat de un vârcolac şi supravieţuieşte
se va transforma şi el în vârcolac.
Haide, Terry, e doar un film.
Du-te tu înainte iar eu vin imediat ce fac ediţia specială pentru bătrân.
Calmează-te, da?! Probabil a fost vreun câine rătăcit.
- Bună, prietenă dragă. - Bună.
Ce mai faci?
Eşti bine?
Nu-i ştiu numele de familie.
Donna îi zice "Marsha devoratoarea de bărbaţi".
Stă într-o cabană...
plină cu blănuri de animale care atârnă de grinzi.
Crezi că vrea să pună mâna pe Bill?
Nu ştiu. E doar o presimţire.
Par nebună, nu?
Karen, e ceva normal.
Doamne, nu am adus legume. Am uitat complet de Bill.
Bill, îmi pare sincer rău. Am uitat că tu nu mănânci carne.
Nu-i nimic. E grozavă.
Pe bune. Când mi-e foame mănânc orice.
Dă-mi cartea.
Mă gândeam că poate...
Alegi şi tu nişte momente...
Îmi pare dragă. Injecţiile alea m-au...
Nu mai suntem pe aceeaşi lungime de undă, nu?
Nu prea mai dorim să facem acelaşi lucru împreună.
Noapte bună, Bill.
Întoarce-te, Karen.
Ce vezi?
Vezi ceva?
Bill, e...
La naiba cu tine.
Doamne.
Terry.
Aici, Terry.
Hei?
E cineva pe aici?
Doamne!
Nu!
Răspunde, Christopher.
- Alo. - Christopher?
Christopher, n-o să-ţi vină să crezi.
Bill?
Sunt în baie.
Iar am avut visul ăla.
De data asta cred că erai şi tu în el.
Nu-i de mirare, dragă. Ai dormit toată ziua.
Doamne, de unde ai zgârieturile alea de pe spate?
Cred că le am de la atacul din noaptea trecută.
Nu le aveai noaptea trecută.
Karen, devii paranoică.
- Ai fost cu tipa aia, Marsha? - Nu-ţi extinde fanteziile asupra mea.
- N-o să accept... - Ştiu, totul e o mare conspiraţie...
N-ai nici un pic de tărie. Se dă pe lângă tine ca o târfă în călduri...
Nu mă atinge.
Mă duc la Doc şi o să-l sun pe Chris.
O să vină să ne ia, pe Terry şi pe mine. Tu poţi să faci ce vrei.
- Tu nu ştii cum e. - Nu vreau să ştiu.
... iar Eddie Quist, trăieşte...
Calmează-te. Spui prostii. Eddie Quist e mort.
Am văzut poze la fel ca cea din baia lui.
Christopher, peisajul ăla...
se află aici, în Colony.
Este real.
- Unde eşti, la Doc? - Da.
Christopher, vreau să-ţi spun ceva.
Cred că e implicat şi el.
E vreun fişet cu dosare pe acolo?
Eşti sigură că te simţi ok?
Da, sunt în regulă.
Mi-a făcut bine să-ţi aud vocea.
Uită-te prin dosare după "Quist".
Bine, dar nu închizi, da?
Trimit poliţia acolo cât mai repede. Uită-te prin dosarele alea.
Ok, stai puţin. Nu contează, mergi cu mine.
Quist, Marsha.
Quist, T.C.
Este Eddie Quist.
Daţi-mi legătura repede cu biroul şerifului.
Nu, nu te deranja.
O să iau câţiva băieţi şi ne întâlnim la centru.
Nu vă faceţi griji domnule Halloran. Sunt sigur că este în regulă.
Alea sunt din argint pur. Trebuie să vorbesc cu un bijutier să vedem preţul corect.
Trimite-mi factura.
Ţicnitule.
Trebuie să dau un telefon.
Doamne, ce s-a întâmplat aici?
- Bună, Karen. - Eddie.
Mă bucur că ai venit.
Doream să te mai văd.
Te-am văzut murind.
Spuneai la telefon că vrei să mă cunoşti mai bine.
Iată-mă, Karen.
Priveşte-mă.
Vreau să-ţi ofer ceva.
Am avut încredere în tine, Karen.
Uşor amice. N-avem toţi bani de Mazda.
Unii dintre noi mai şi muncesc.
Mă grăbesc. E vorba de o urgenţă!
Coborâţi din maşină, domnişoară. V-am aşteptat.
S-a lăsat cam greu convinsă, nu?
Unde e Bill?
Acum e unul dintre noi.
În timp, te-am fi adus şi pe tine. Micul nostru secret e în siguranţă.
E ceva minunat, Karen.
Când am fost muşcată prima dată m-am împotrivit.
La fel şi Jerry. Apoi l-am găsit pe doctor.
N-a ajutat. Ne-a ajutat să ne adaptăm.
Karen, el înţelege totul despre acest dar.
Ştie cum să-l folosească, cum să-l controleze.
Îl poţi avea înapoi pe Bill. Mai este timp, dacă accepţi darul.
A fost o greşeală s-o aduci în Colony.
Trebuia să rămânem la vechile obiceiuri.
Acum creştem vite pentru hrană? Ce viaţă e asta?
- Oamenii sunt vitele noastre. - Oamenii sunt prada noastră.
Ar trebui să ne hrănim cu ei, aşa cum am făcut mereu.
La dracu' cu porcăria asta de "canalizare a energiei".
Dar pericolul dezvăluirii...
Avem nevoie de adăpostul ăsta pentru a ne organiza şi a ne integra în societate.
Vremurile s-au schimbat, iar noi nu. Nu îndeajuns.
Gura, Doc!
Nu m-aţi ascultat. Niciunul dintre voi.
"Ne putem integra" ai zis.
"Putem trăi împreună cu ei"
Îmi faci greaţă.
- Marsha - Tu ai terminat doctore.
E a noastră acum.
Vezi ce mi-a făcut prietena ta?
Ce s-a întâmplat cu voi? Aţi uitat tot ce v-am zis?
Nu poate să dispară. E celebră.
Are dreptate, trebuie să facem să pară un accident.
Nu vă las să faceţi asta.
Nu poţi îmblânzi ceva menit să fie sălbatic. Nu e firesc.
Violenţa face parte din condiţia umană iar istoria ne-a dovedit acest lucru.
Doc?
Terry?
Majoritatea dintre noi suntem capabili să folosim aceste forţe în mod constructiv.
Dar altora, tentaţiile animalice...
senzaţiile induse de lupta pe viaţă şi pe moarte...
le produc extaz.
Conform autopsiei, victimele lui Eddie au fost muşcate...
de parcă ar fi fost atacate de către un animal.
Doctore, ce-mi puteţi spune despre licantropie?
Unde ai auzit cuvântul ăsta?
- La "Late Late Show". - E o boală psihică.
Au fost zeci de cazuri. Oameni care merg în patru labe...
care mârâie si urlă. Preferă să mănânce carne crudă.
Se pare că este o coincidenţă teribilă...
Karen fiind atacată de către cineva care suferă de o astfel de boală.
N-o să-ţi vină să crezi.
Am fost atacată...
Salut curajosule.
Eddie?
Tu mă cunoşti, dar eu nu.
- De ce oare? - Unde este?
De ce? E prietena ta?
Unde e Terry?
În centrul ritual.
Acolo ne-a pus Waggner să...
ne transformăm.
- E atât de paşnic. - Ce i-ai făcut?
Are o voce sexy.
Îmi plac femeile cu vocea sexy.
Ia ascultă partea asta.
Eşti nebun.
Sunt mai mult de atât, isteţule.
Mult mai mult.
Poftim.
Ia-o.
Să zicem că e un cadou.
Hai isteţule.
Nu ştii chiar nimic?
Pune-o împreună cu prietena ei în maşină...
toarnă benzină peste ele, dă-le foc şi aruncă-le de pe şoseaua de coastă.
Fugi Chris! Te vor ucide!
Nu-ţi foloseşte la nimic arma aia, domnule.
Nu te apropia.
Am gloanţe de argint în ea.
Gloanţe de argint pe dracu'!
Scoală-te, T.C.
Sunt adevărate.
Doctore, nu te apropia.
Slavă Domnului!
Karen, închide uşa!
Ia puşca.
Haide!
- Asta e singura uşă de la hambar? - Da, aşa cred.
- Unde e Terry? - Au ucis-o.
Cred că şi pe Bill.
Ţine arma.
Porneşte!
- Cum ai aflat despre ei? - M-a sunat Terry imediat ce...
Opreşte, e Sam.
Jos!
Miroase a benzină. Haide.
Dă-mi-o mie.
Haide!
Blochează portiera!
Hai!
Trebuie să avertizăm oamenii, Chris.
Trebuie să-i facem să creadă.
Gata. Sunt bună. Arăţi grozav!
Ştiu că te pricepi. Mersi.
Fran, dacă ai terminat, mulţumim mult.
- Nu sunt sigur că pot face asta. - Trebuie.
Ok, pregătiţi-vă în platou.
5, 4, 3, 2...
Bună seara.
Alte ştiri despre incendiul scăpat de sub control în zonele de coastă.
Pompierii au descoperit că flăcările au pornit din Colony...
o comunitate experimentală...
fondată de scriitorul şi omul de ştiinţă Dr. George Waggner.
E pregătită.
Ce zici? Ţi se pare că e în regulă?
Rapoartele de până acum arată că au fost găsite trupuri...
în interiorul şi exteriorul locuinţelor din Colony...
Multe dintre ele arse atât de tare încât nu pot fi recunoscute...
iar autorităţile prezente la faţa locului
au descris priveliştea ca "un spectacol cu măşti".
Acum, pentru un reportaj în exclusivitate în calitate de martor, îi urăm bun venit...
Dacă mai dă vreun semn că îngheaţă, ca data trecută, bagi direct reclame.
Poţi începe.
Bună seara.
Din ziua în care ne naştem...
începe o bătălie pe care trebuie s-o purtăm.
O luptă care se dă între partea paşnică şi bună a fiinţei noastre...
şi latura violentă şi sălbatică.
Ce dracu' e ăsta, un editorial?
Aceste alegeri ne aparţin, ca fiinţe umane...
şi sunt adevăratul dar care ne separă de animale.
Ni se par la fel de normale ca şi aerul pe care îl respirăm...
Ai verificat materialul ăla? Nu citeşte de pe prompter.
L-am modificat un pic.
Dar acum, unora dintre noi...
această alegere le-a fost luată.
Există o societate secretă...
iar membrii ei trăiesc printre noi.
Nu sunt nici oameni nici animale...
sunt ceva între.
Mutanţi monstruoşi, a căror fire violentă...
...trebuie satisfăcută.
Ştiu ce gândiţi, pentru că nici eu n-am crezut...
- Destul. - Las-o.
- S-o lase? Taie! - Las-o!
Dar am dovezi...
şi în această seară o să vă arăt ceva...
care vă va convinge.
Doamne!
Ce e asta?
La ce vă uitaţi copii?
Prezentatoarea de la ştiri s-a transformat într-un vârcolac.
Doamne!
Schimbă! Schimba, ce dracu'!
Nu-i aşa că arată bine?
Carne fragedă, cu vitamine...
Ce sunt în stare să facă ăştia cu efectele speciale în ziua de azi!
Ai văzut faza cu tipul ăla din naveta spaţială?
A fost real.
S-a transformat într-un vârcolac şi au împuşcat-o.
Eşti turmentat!
Asta nu înseamnă că n-a fost real.
Ernie, fă-mi şi mie o friptură şi un hamburger pentru doamna.
- Cum să fie? - Cum îl vrei, dragă?
În sânge.
Subtitrare de Boncu. Sincronizare: Richie79
Pleacă...
şi cerul să te ajute.
Subtitrare downloadata de pe www.RegieLive.ro Portalul Studentesc Nr. 1 in Romania