Hai, că ăia intră deja! Asteaptă-mă naibii si pe mine!
Hai odată, fir-ai al naibii!
Molâule! Hai, urcă!
Au pariat 1.200 de coroane pe cine sare primul în lac.
- Hai, odată! - Ce frig e!
Asteptati-mă si pe mine, fir-ar să fie!
- Haide, sari! - Nu, nu vreau.
Ce ger e...
La naiba! M-a apucat cârcelul.
- Fir-ar a naibii! - Vin imediat!
Parcă-i o balenă esuată. Fă-i un masaj cardiac.
Să nu i-o trageti în cur.
Ai verificat capcanele de tipari?
Mie-mi dati 600 de coroane. Am intrat al doilea.
Am tuică fiartă în masină. Haideti, băieti.
VÂNĂTOAREA
Traducerea si adaptarea GEORGE BECTAS
Se întâmplă ceva tare ciudat pe aici.
Tu erai, Pelle! Esti singurel?
- Prinde-l, prinde-l! - Sunteti prea multi!
Fiti atenti, că sunt primejdios. Pelle e noua mea armă.
Puneti-vă hainele în cui.
Trebuie să fac treabă mare.
Lucas te poate ajuta, bine?
Lucas, vrei să-l ajuti, te rog? Dă-i jos toate hainele.
Crezi că dacă sari e mai bine?
- Am terminat. - Nu te descurci singurel?
- Alo, sterge. - Ai grijă cum vorbesti.
Vino aici.
Iar acum săpunul...
Vino.
- Salut, Klara. - Salut.
- S-a întâmplat ceva? - M-am rătăcit.
- Unde-s mami si tati? - Acasă.
Am uitat să mă uit pe unde merg si deodată m-am trezit aici.
N-ai urmărit liniile?
Asadar nu stii încotro să mergi?
Nu si nu tin minte drumul.
Ce neplăcut!
Eu stiu drumul. Ce zici dacă mergem împreună?
Eu urmăresc drumul, iar tu liniile.
Da, mi-ar plăcea asta.
- Vine si Fanny? - Da, vine si ea.
Ce bine! O să ne păzească.
Care e mâncarea dumneavoastră preferată?
Cred că mâncarea de vânat.
Mie-mi plac degetelele de peste.
De ce lucrati la noi la grădinită?
Păi, am fost profesor la scoala fratelui tău,
dar a fost desfiintată.
Tati spune că sunteti trist, fiindcă stati singur într-o casă mare.
Asa zice?
Trebuie să-ti tii fruntea sus si picioarele pe pământ.
Dacă stai supărat, te poti alege cu un sut în fund.
- Tatăl tău te-a învătat asta? - Te poti alege cu un sut în fund.
Pot să vin la dumneavoastră să o plimb pe Fanny?
Ori de câte ori vrei.
Încearcă să o strigi.
- Fanny! - Putin mai tare.
Fanny! Vino aici!
- Klara, pe unde ai fost? - Am găsit-o la magazin.
Scumpo, de câte ori ti-am zis să nu mai pleci de acasă?
Iartă-mă.
Intră.
- O cafea? - Dacă vrei...
- Fanny, vino. - Haide, intră.
Du-te în camera ta.
Ia uite pe cine am găsit în sant.
Salut, Lucas!
Salut, Fanny. Cine-i fetită cuminte?
Bună, dragule.
N-ai pus chestia aia deoparte, cum mi-ai promis.
Chiar trebuie să-ti lasi aiurea si pusca de agrement?
ti-am mai zis că e armă. Si nu e de agrement.
Torsten!
Domnisoară, tu ai de reflectat la niste chestii.
Noi am plecat să luăm ghete de fotbal.
Să nu vă atingeti de plăcintă. Vorbesc serios!
Ar fi bine să o găsesc întreagă. Torsten, vii odată?
Mai treci pe la noi zilele astea. O să facem lasagna.
Lasagna...
- Ce furioasă o să fie... - Asa, lasă că tin eu.
Cum stau treburile cu Marcus si cu fosta?
Totul e în regulă.
Îmi dau seama când minti.
ti se zbate un ochi.
Serios?
- Nu mă minti, Lucas. - Bine.
Nu mă lasă să-l văd decât o dată la două weekenduri.
Sun-o pe Kirsten...
Lasă-i pe avocati. Liniste, Fanny!
Atunci n-o mai pomeni pe Kirsten. Încetează, Fanny!
- ti-e dor de Marcus? - Normal că mi-e dor de fiul meu.
Pune mâna pe telefon si sun-o pe Kirsten.
Gata, opreste-te!
- Culcat, câine prost! - Încetează.
Să-ti fie rusine!
Băiatul e trist că trebuie să stea 12 zile la tine
si doar două zile la mine.
Eu cred că e foarte bine asa.
Pot să mai spun ceva?
Multumesc.
Vrea să petreacă mai mult timp aici.
Mi-a zis că si tu esti de acord.
E adevărat sau nu?
Lucas, ce altceva era să-ti spună? Îi pare rău pentru tine.
- Poftim? Îi pare rău pentru mine? - Bineînteles!
Te rog poartă-te ca un adult.
Încetează să te gândesti numai la tine.
Nu mă gândesc doar la mine. El a fost cel care a vrut.
Nici măcar o întelegere nu poti respecta.
N-aveai voie să mă suni.
Atunci când am putea vorbi dacă tu nu suni, iar eu n-am voie?
Când putem vorbi?
- Hai că închid. - Nu...
Când putem vorbi? Kirsten?
Pută de mos, pută babană, pută zbârcită!
- Pută, pută...! - Salut, Klara.
Uite, Klara. Un putoi tare ca piatra.
Hai în camera mea.
Putoi pe placul târfelor!
- Bună dimineata, Klara. - Bună dimineata.
Tu trebuie s-o duci.
Nu respecti niciodată o întelegere!
Nu avem nicio întelegere!
Se ceartă?
- Esti tristă? - Nu. Merită un sut în fund.
Dacă faci copii trebuie să-i si duci la grădinită!
- Să te duc eu la grădinită? - Mi-ar plăcea.
Să-i spun si tatălui tău.
Salut. Ce zarvă se-aude la voi...
Da, Agnes face... Nu o găsim pe Klara.
E aici cu mine. Vrei să o duc eu?
Da, sigur. La revedere.
E de acord. Hai, să mergem.
Tu te poti uita pe unde mergem, iar eu mă uit după linii.
Asa vom face.
Parcă sunteti fetite.
Cine vrea să zboare?
- Si eu vreau! - Haide, atunci.
Vreau o pauză. Simt că mor pe aici.
- Si eu! - Si eu vreau!
- Moare... - Da...!
- Trezeste-te! - Haide, trezirea!
Cine-i trezeste pe cei morti?
Iată mâna mortului.
E momentul pentru fructe.
Venim imediat. Pune totul la loc. Klara...
Vino la mine.
Am găsit un mic cadou în buzunarul de la haină.
Cred că ar trebui să-l dai unuia din băietei.
- Nu e de la mine. - Dar pe el scrie "Klara".
Cineva ti-a făcut o glumă.
De ce nu-l dai mamei tale sau celui care l-a făcut?
Iar pupatul pe buze e numai pentru mami si tati.
Nu e de la mine. Minti.
- Nu e de la mine. - Klara?
Băieti, strângeti tot si spălati-vă pe mâini.
- Vorbesti serios? - Da.
Bună, Pelle si Janus.
Bună, scumpo. Tot aici esti? Mama o să ajungă în câteva minute.
Astepti nerăbdătoare Crăciunul?
Mai tii minte colindul? Haide să-l cântăm.
Îl urăsc pe Lucas.
- Credeam că sunteti prieteni. - Ba nu suntem.
De ce nu?
Este rău si e urât...
- Si are cuc. - Toti bărbatii au.
Si tatăl tău are si Torsten are.
Da, dar al lui era în sus. Ca un băt.
- Ce-ai spus? - E adevărat.
S-a întâmplat ceva, Klara?
Mi-a dat inimioara asta, dar eu n-o vreau.
Dacă nu-ti place, atunci arunc-o.
Mos Crăciun o să vină anul ăsta?
Da, dar nu se stie niciodată.
- Cred că va veni. - Dacă ai fost cuminte, va veni.
Bună seara, Grete.
Ce faci, scumpa mea? Stai singurică în întuneric?
Îmi cer scuze, dar am venit cât de repede am putut.
Totul e în regulă?
E vreo problemă?
Nu, am adunat ciuperci si bălegar de prin pădure.
Sună foarte bine! Haide! Hai acasă.
- Pe curând, Klara. - La revedere, Grete.
Vino, scumpa mea.
Să mergem repejor acasă si să pregătim cina.
E bine.
Mă bucur să aud asta.
S-a întâmplat ceva?
La revedere!
- Ai vorbit cu el? - Da, vrea să locuiască cu tine.
- E foarte supărat. - Totul va fi bine.
Îl voi aduce la tine oricând va vrea.
Esti bine?
Mai bine ai vorbi cu el. Mă duc să-l chem.
Îmi cer scuze, sunt doar în trecere.
- Tată? - Marcus, ce mai faci?
Mi-e bine, dar nu mă pot muta de la scoală înainte de Crăciun.
- Ne descurcăm cumva. - Ar fi bine să vii să o vezi pe mama.
Bine. Si Marcus... Poartă-te frumos. Nu-i e usor.
- Desigur. Pa. - Te iubesc. Pe curând.
- Scuze. Salut. - Bună.
Era fiul meu. Va locui cu mine de acum.
- E foarte bine. - Da.
Poate ar fi bine să bem o cafea să sărbătorim.
O cafea...
- Acum, aici? - Da.
Să bem o cafea. Vrei si lapte?
Nu, să fie neagră si tare.
- Dar, fac eu cafeaua. - Nu...
Ba da, fac eu cafeaua si tu speli vasele.
Nu mai spăl nimic azi. Mi-a ajuns. De acord?
Asa se face?
Mai bine faci asa.
- Te pricepi. - Multumesc.
- Ai curătat locul de joacă? - Sigur că da.
E foarte bine.
Iar până acum n-am găsit nicio slujbă pe calificarea mea.
Dar, nu-i nimic! Îmi place aici.
Îmi place aerul curat, îmi plac copiii, îmi place că oamenii sunt de treabă.
Că bărbatii sunt atrăgători...
- Ne vedem mâine... - Luni.
- Mâine. - Ba nu, luni. Vine weekendul.
Îmi place când ne putem vedea.
Si mie.
Vino încoace...
Esti simpatic.
Si tu esti.
Să-l punem acolo.
Tu esti singurul dintre toti care n-a împuscat nimic.
E prima dată când n-am împuscat nimic.
Vă asigur...
Poate ochii sunt de vină. Ar fi bine să încerci niste ochelari.
Ascultati-mă. O voi suna pe Ulla.
Tu aduci friptură de porc, tipari si negrese.
- Johan! Friptură de porc cu mere. - Mai bine ciocnim un pahar.
Tu aduci friptura de porc cu mere.
Alo, Lucas sunt. Alo?
N-aud nimic. O clipă, vă rog. Alo, Lucas sunt.
De ce nu m-ai mai sunat?
- Scuze... Poftim? - De ce nu m-ai mai sunat?
Pentru că nu am numărul tău.
Uită-te pe ecranul telefonului. Apare acolo, nu?
- Da, asa e. - Păi, sună-mă.
Alo, sunt Nadja.
- Eu sunt. - Cine?
Eu sunt...
Ce faci?
Nimic.
- Bine... - Dar tu?
- Eu sunt la o întrunire. - Fofoloance...!
- De fapt, nu chiar. - O întrunire?
Mă bucur mult că m-ai sunat, pentru că...
M-am gândit mult la tine.
- Să ne întâlnim atunci? - Da.
- Cu cine ai vorbit, cu o păsărică? - Bent, încetează!
Încercam să vă zic pe sest
că a vorbit la telefon cu o gagică!
Haide, Lucas! Haide, Lucas! Haide, Lucas! Bea o bere!
Păi, normal, păi, normal, păi, normal că va bea!
- ti-am adus un cadou. - Si nici măcar nu e Crăciunul.
Haide, te ajut eu.
- Cât a băut? - Nu mai stiu, am pierdut sirul.
Îti multumesc mult.
- Lucas... - Da.
Stiai că...
Esti cel mai bun prieten al meu.
- Pe curând. - Pupici.
- Îl tii tu? - Da.
Multumesc de ajutor.
La revedere.
Te sun, dacă am nevoie de ceva. La revedere.
Agnes...
Trebuie să-ti zic ceva... Stii de ce esti atât de drăgută?
- Nu. - Pentru că nu stii.
- Dragul meu... - Te iubesc.
Te iubesc.
Si eu te iubesc mult.
- Mă astepti de mult? - Da.
Îmi pare rău.
Fanny e câinele meu.
Asta e bucătăria mea.
- Vrei o cafea sau altceva? - Nu.
Fanny. Fanny.
Fanny, unde esti?
Vino aici!
Multumesc pentru minge.
Face asa de când avea un an.
Fanny! Mai vrea o dată.
Unde doarme câinele?
Afară...
- Îti convine? - Da.
- Arunc eu mingea. - Arunc-o tu.
E bine.
- Mai vezi ceva? - Te văd pe tine.
N-ai să mă sugrumi, nu?
- Cu sosete sau fără? - Cu sosete.
V-am prins! V-am speriat, pentru prima dată!
- Lucas...! - Bună.
- Nu-mi mai scăpati. - Poti veni o clipă?
Da, vin imediat. Băieti, nu vă pot prinde.
Mă întorc după ce o să beau un super nectar.
- Bună, Grete. - Bună ziua, Lucas. Te rog, ia loc.
- Ce face micul Marcus? - E bine. Nu mai e atât de mic.
Ar vrea să se mute la mine înainte de Crăciun.
Am încercat să trec peste, dar nu-mi pot scoate din cap...
Un copil mi-a spus ceva ce as dori să discutăm.
Bineînteles.
Copilul are o imaginatie bogată, de aceea voiam să vorbim mai întâi.
Sigur. Despre cine e vorba?
Nu pot să-ti spun.
Mi-a povestit niste lucruri... Lucruri menite numai adultilor.
Ce lucruri? Ce s-a întâmplat?
Copilul spune că el sau ea nu te place.
Si că el sau ea ti-a văzut părtile intime.
Cum naiba ar fi posibil asa ceva?
Nu stiu.
Fir-ar...
Nu sună bine deloc, dar nu-ti face griji.
Nu mă grăbesc să trag concluzii. Vom vedea.
- Ce a spus în mod concret? - Nu-ti pot zice.
Acum e momentul să le dăm fructe, asa că, haide...
Ia-ti câteva zile libere, apoi vom rezolva totul.
Termină-ti tura de azi, apoi găsim noi o solutie.
Da, bine.
- M-ati asteptat mult? - Nu-i nimic.
Nu prea cunosc procedurile.
Vom începe imediat.
Da, Klara...
Ai putea să-mi zici exact ce i-ai spus lui Grete?
Povesteste-i ce mi-ai zis si mie despre inimioara aceea.
N-am zis nimic.
Grete a inventat povestioara?
Sau tu ai inventat-o?
Nu.
Bine... Atunci încearcă să-mi povestesti.
E în regulă. Îi poti spune.
E adevărat ce ai spus că ai văzut cucul lui Lucas?
Spune-mi ce a făcut Lucas.
Povesteste-mi despre asta, Klara.
- Vreau afară la joacă. - Trebuie să răspunzi mai întâi.
Nu te teme. Ole nu-ti va face nimic.
Nu vrea decât să afle ce s-a întâmplat.
ti-a arătat cucul aici, la grădinită?
ti l-a arătat, Klara?
Klara?
Dai din cap.
Deci s-a întâmplat aici, în grădinită?
Atunci povesteste-mi ce s-a întâmplat.
Grete mi-a zis că i-ai povestit că avea cucul tare.
Era tare?
Asa cred. Nu-mi mai amintesc.
Deci ti-a arătat cucul?
Te deranjează să vorbesti de Lucas?
Si asta pentru că nu-ti place ce a făcut?
Klara, ai făcut foarte bine că ai răspuns la întrebările mele.
O să terminăm imediat.
Ce a făcut după ce ti-a arătat cucul?
Nu mai stiu.
L-ai atins?
Îti amintesti?
A iesit ceva alb din el?
Cred că e prea mult. Te poti întoarce la joacă.
- Asa credeti? - Da, e de ajuns să o supraveghem.
Noi doi ne cunoastem, ceea ce e un lucru bun,
dar ăsta e un caz ce implică politia.
Si vom avea nevoie de consimtământul părintilor.
Vă multumesc pentru ajutor. Nu stiam ce să fac.
Klara are o imaginatie bogată, dar eu o cred.
Într-adevăr, nu pare să fi inventat.
Nu.
Ole zice că trebuie să facem plângere.
Trebuie să anuntăm autoritătile.
- Atunci anulăm sedinta cu părintii. - Nu cred...
Suntem obligati să-i informăm si pe ceilalti părinti.
- Unde e Klara? - E afară, se joacă.
Unde e Lucas?
Tot afară, la joacă.
- N-ar trebui trimis acasă? - Da, e mai bine.
- Bună, Grete. - Bună.
- Bună, Torsten. - Grete...
Îl duceam la fotbal când m-ai sunat.
- Te rog, ia loc. - Sedinta nu era la 19:00?
- Totul e în regulă? - Trebuie să vorbim despre Klara.
Cred că e mai bine ca Torsten să astepte afară.
Torsten, du-te si te joacă pe telefon. Ies si eu imediat.
Ce-a mai făcut hotomana mea mică?
S-a întâmplat ceva ce nu trebuie să se întâmple între copii si adulti.
Si îmi pare nespus de rău că n-am putut preveni asa ceva.
Klara ne-a povestit detalii cu tentă sexuală despre un adult.
Nu cred că un copil ar minti despre asa ceva.
Nu prea înteleg nimic...
Ce încercati să-mi spuneti?
Se pare că Klara a fost victima unui abuz sexual, aici.
Fără dubii, comis de un apropiat al familiei.
- Abuz sexual? - Ce ne-a povestit...
Probabil va nega totul, fiindcă îi este rusine.
Dar...
Cum?
Să vedem mai întâi cât de grav este.
Salut. Au venit prăjiturile.
- Salut! Sunt fără lactoză? - Da.
Îmi puteti acorda atentia? Avem un alt punct pe agenda de azi.
Suspectăm un comportament indecent în legătură cu copiii.
Avem indicii că un adult a abuzat unul din copii.
Teoretic ar putea fi vorba de mai mult de o victimă.
Ar trebui să fiti atenti si să observati eventuale simptome.
Pipi în pat, migrene, cosmaruri... Diseară vă voi da mai multe detalii.
O să vă rog să cititi brosura aceasta...
Dar asta e o acuzatie gravă.
Da, dar nu e nevoie să vă panicati.
Desigur, vom urma procedurile ca la carte.
Bună dimineata, Marcus. Alo?
- Tată... - De ce vorbesti în soaptă?
Nu mă lasă să te sun.
Cine nu te lasă? S-a întâmplat ceva?
Marcus... Plângi, cumva?
Spun toate chestiile astea despre tine.
Nu am voie să vorbesc cu tine.
- N-am voie să mă mut la tine. - Cine a zis asta, mama?
Au zis că ceva înfiorător s-a întâmplat la grădinită.
Nu-i asculta. Nu e adevărat.
- Cine te-a sunat? - Grete de la grădinită.
Du-te la scoală. O să vorbim diseară.
- Bine. - Nu-ti face griji.
Ar fi trebuit să-ti spun. Îmi pare rău...
Ieri...
mi s-a zis că un copil a spus că i-as fi arătat lui cucul.
Sau ei...
Îmi pare rău, dar...
Asta e...
atât de deplasat.
Da.
Acum si mama lui Marcus a aflat.
Cine i-a zis?
- Bună ziua. - Salut.
Băieti, nu acum.
- Grete e aici? - Credeam că esti liber azi.
Vreau doar să...
Ce faceti aici? Ce se întâmplă?
- Vreau să vorbesc cu tine. - Sunt ocupată.
Mai bine te-ai duce acasă. Las-o în pace pe Grete.
Grete.
Grete, vino încoace.
Opreste-te.
Unde fugi? E absurd!
Te rugasem să nu mai vii aici.
- N-am făcut rău nimănui. - Opreste-te!
- Cum ai putut? Mă dezgusti. - Dar ce am făcut?
- Nu e bine să vorbesc aici cu tine. - Hai să-ti zic eu ce nu e bine.
Ai sunat-o pe mama lui Marcus, iar acum nu mai dă voie să vină la mine.
În opinia ta, oare ce crede el acum?
Eu îi cred pe copii. Ei nu mint.
Să-l lasi în pace pe Marcus. M-ai înteles?
Să-mi lasi familia în pace, ai înteles?
Tu să-mi lasi copiii în pace. Klara e o fetită nevinovată.
De Klara e vorba? Grete, ea este?
- Vino. - Stai că vorbesc, Johan.
- Hai odată. - Ce ti-a zis?
- E fiica prietenului meu cel mai bun. - Haide...
Fir-ar, de Klara e vorba. Trebuie să vorbesc cu teo.
Hai, mai repede.
Tu ce faci aici? De ce Ulla e în birou, plângând?
- Cred c-ar fi bine să pleci, Lucas. - Ce-i porcăria asta?
- Ce-i asta. - N-avem ce ne zice. Cară-te.
- Ai înnebunit? - Poate. Hai, sterge-o.
La ce te holbezi?
Haide, Lucas. Pleacă de aici.
Salut, teo.
Cred că ar fi bine să vorbim.
Da...
Bine. Ceilalti dorm. Intră.
Să-ti aduc ceva de băut.
Am făcut niste limonadă.
Poate ti-e sete...
Multumesc.
Acum, ascultă-mă. Trebuie să vorbim despre asta.
Da.
Ce ti-au spus?
Trebuie s-o întrebi pe fiica ta. Mie nu vor să-mi spună nimic.
Situatia a luat niste proportii incredibile.
Noi doi trebuie să analizăm cu calm ce s-a întâmplat,
apoi să mergem la Grete, înainte să degenereze totul.
Vrei s-o întreb pe Klara? Asta-ti doresti?
Normal că asta vreau. De ce?
Lucas... Îmi cunosc fetita. Nu minte. N-a mintit niciodată.
De ce ar minti acum?
Nu stiu de ce, dar minte.
- Lucas, fir-ar a naibii de treabă... - Nu m-am atins de fiica ta.
Stii bine că nu m-am atins.
Mă crezi sau nu?
Nu stiu.
- teo, nu m-am atins de ea. - Nu stiu, Lucas...
- Ce caută aici? N-are ce căuta. - Cred că nu.
- Lucas, trebuie să pleci. - Dar ce am făcut?
- Iesi! - Ce crezi că am făcut?
Gura! Afară! Nu vreau să mai discut nimic cu tine.
Dispari, porcule!
Nu mai sta pe canapeaua noastră. Nu mai vreau să te mai văd niciodată.
Am să-ti tai scula. Cară-te!
Lucas...
Ai înnebunit?
Dacă te-ai atins de fiica mea, am să-ti trag un glont în cap.
Si cred că ai făcut-o, dacă ea zice asa.
Vrei să-mi distrugi viata? Asta vrei?
- Uită-te la mine! - Ce vrei să faci?
- Bună, Klara. - Salut, Lucas.
Klara, du-te în camera ta. Agnes!
Vino, hai în sufragerie.
Tata e supărat?
O să-i treacă, stii doar.
- O să stăm aici până-i trece. - Sunteti supărati pe Lucas?
Hai să stăm aici.
Dar n-a făcut nimic.
Am spus niste prostioare, atât, iar acum toti copiii vorbesc de asta.
Klara, scumpa mea...
E greu să întelegi, dar poate că s-a întâmplat.
Mintea ta preferă să uite ce s-a întâmplat.
E neplăcut să te gândesti...
dar Klara, s-a întâmplat.
Iar noi suntem foarte bucurosi că ne-ai spus.
Nu-i asa, scumpa mea?
Vino. Hai să mâncăm niste prăjituri.
Bună, Nadja. Te rog intră si ia loc.
Probabil că ai aflat. Am semnalat incidentul la politie.
- Vrei să vorbesc în engleză? - Nu, e în regulă.
I-am informat pe părinti despre simptomele abuzului
si si-au întrebat copiii dacă au avut cosmaruri...
Întelegi?
Unii părinti au semnalat aceste simptome,
asa că a trebuit să luăm măsuri.
De ce mă aflu aici?
Te mai vezi cu Lucas?
Lucas e iubitul tău?
Da.
O să încerc să-ti spun în engleză.
E datoria noastră să informăm autoritătile
despre asemenea situatii, mai ales într-un caz atât de grav.
Bine. De ce?
Nu cred că mai e cineva aici, de fată, care să aibă dubii în legătură cu Lucas.
Lucas a adus-o pe Klara aici. Au fost văzuti împreună.
A fost singur cu copiii. În toalete, dar si în sala de joacă.
Kirsten, tot eu sunt. Sună-mă, te rog.
Nu răspunde...
Poate are nevoie de mai mult timp.
Poate, dar vreau să vorbesc cu Marcus.
Ce ti-au spus la grădinită?
- Bună ziua, Klara. - Bună ziua.
- Ce faci aici? - Pot să o scot pe Fanny la plimbare?
Bine. Sigur că da.
Mama ta stie că esti aici?
Trebuie să-i ceri voie înainte să vii aici.
Lumea spune că mi-ai făcut niste lucruri urâte.
Si tu crezi asta?
Nu stiu. Nu prea îmi amintesc.
- Ce ti-am făcut, draga mea? - Nu mai tin minte.
Mai sunt si ceilalti...
Care ceilalti?
Klara, cine sunt ceilalti?
Mi-e frică.
Vrei să mergi acasă?
- Cum rămâne cu Fanny? - O poti plimba altă dată.
Mai bine te duci acasă acum.
Lucas?
Te-ai atins de fetita aceea?
Poftim?
Nu esti vreun ticnit, nu?
Tu ce crezi?
Nu, eu...
Sunt doar...
Sunt doar dezorientată, confuză...
- Ce insinuezi? - Nimic.
Iartă-mă, nu mai contează.
Mă crezi nebun?
Asa mă crezi?
Nu.
Ai face bine să pleci. Strânge-ti lucrurile.
Încetează.
Haide, vreau să pleci.
De ce faci asta... Lucas?
Am făcut rău unui copil. Nu asta spui, idioato?
Afară! Cară-te!
Uite, ninge...
- Exact pe spiridus. - Da.
Hai să-l punem pe ăsta pe lac.
Da, s-au dus să patineze.
- Dar el unde se duce? - Tu decizi.
Aici.
Asa.
Iar pe el aici, sus...
Ca să poată vedea totul.
N-ar trebui să fie alături de ceilalti?
Ninge! Nu vrei să vezi cum ninge?
- Vin acum. - Ce frumos e!
Să nu răcesti.
DECEMBRIE
Ce naiba...?
Marcus?
Tu erai?
- Iartă-mă. Vino încoace. - M-ai speriat.
- N-am vrut. Esti bine? - Da.
Salut, Fanny, babeto.
- Mama stie că ai venit? - Da.
- Unde naiba e cheia? - Am dat-o cuiva.
Fanny, vino!
- ti-e foame? - Da.
- Ce dezastru-i aici. - Vino încoace...
Gata, încetează.
Mama mi-a propus să trec pe la tine să te salut.
- N-ar trebui să fii la scoală acum? - Păi...
M-am învoit pentru câteva zile.
Stii că situatia nu prea e normală pe aici.
Am fost concediat...
Si politia a intrat pe fir, dar nu mi-au zis absolut nimic.
Simt că înnebunesc.
Mama nu stie că esti aici, asa e?
Asa-i?
Fir-ar al naibii!
Iar îmi dau lacrimile.
- Vrei să vorbim? - Nu.
- Nu-i nimic. - Lasă, că-mi revin.
Dar e ridicol!
Vino încoace.
- Salut. - Salut.
Ei, dacă nu e finul meu. Salut, Marcus.
Salut.
Chiar ai putut veni pe aici?
Atmosfera e cam posacă aici.
- O cafea? - Da.
Ai vorbit cu politistii? Ce ti-au spus?
Mi-au pus o grămadă de întrebări.
Desigur, m-am dat si la ceilalti copii.
- Ce nebunie... - Totală.
Păi ce? Fir-ar a naibii, doar n-ai făcut nimic.
Acum s-a răspândit la toti. La Johan, la Bent...
Si-au pierdut complet mintile.
Întotdeauna te-ai implicat prea mult. Doar ti-am mai spus asta.
Ce faci, Fanny?
Kirsten!
Da. Încă functionează.
Ce să zic...
Multumesc. Voi fi bine. Marcus va fi aici de acum...
Uită să-i toarne nănasului o cească de cafea.
- Ce se aude de permisul de vânătoare? - De pe 16 octombrie.
Ziua când bărbatii devin soareci si soarecii bărbati.
Sun-o pe mama si spune-i că esti aici.
Si Marcus? Dacă-i sare mustarul spune-i că-s de acord cu ea.
Face 269.50.
- Poftiti. - Multumesc.
- Poftiti restul, 30.50. - Multumesc.
Salut, Marcus.
Esti cu tatăl tău?
Nu.
Transmite-i că nici el, nici tu nu mai sunteti bineveniti aici.
- De ce? - Stii cum e...
Pentru alti clienti...
Nu sunteti bineveniti.
- Ce se întâmplă? - E fiul tău?
Pot să...? Sun-o pe mama si spune-i să vină să te ia.
Am fost arestat. Trebuie să plec. Esti bine?
Urcă. Pe celălalt loc.
Fir-ar al naibii!
- Salut, Marcus. - Aveti cheie de la noi de acasă?
O cheie? Nu, nu cred.
- Atunci, am plecat. - Marcus, esti bine?
Da.
Stim că l-au săltat pe tatăl tău.
Pot vorbi ceva cu dumneavoastră?
Poftim?
As putea vorbi ceva cu dumneavoastră?
Da, dar noi...
Haide, intră. ti-e foame?
Du-te să-l saluti pe Marcus.
Klara, poti aduce tu cănile?
- Salut, Marcus. - Salut.
Păi... Ne mai vedem.
- Bună seara... - Stă acolo.
Te putem duce noi.
Sau o putem suna pe maică-ta.
Marcus, esti bine?
Esti bine?
Voiam să vă rog să-l ajutati pe tata.
Să-l ajutăm? Cum să-l ajutăm?
Nu ati mai putea reflecta la toată situatia?
Esti un băiat atât de bun si înteleg ce simti.
N-ar trebui să plătesti tu pentru faptele sale.
Dar n-a făcut ceea ce sustineti.
- Scumpo, du-te în camera ta. - Vreau să-i spun ceva Klarei.
- Salut, Klara. - Salut.
Esti bine?
- De ce minti în legătură cu tata? - Ba nu mint.
- Du-te, Klara. - Doar voiam să vorbim...
- Dă-mi drumul! - Încetează!
- Nu te atinge de ea! - Te dau afară.
- De ajuns! - Vreau doar să vorbesc cu ea.
- De ce ai mintit, scroafo? - Nu-i adevărat...!
- Dă-l afară! - Vreau să vorbesc cu ea!
De ajuns!
Ce mama naibii?
Johan, fir-ar să fie, opreste-te.
Gata, lasă-l în pace.
Scoală si cară-te acasă.
- Du-te acasă. - Cretinii naibii!
Haideti.
Cretinilor!
Salut, Marcus. Mă bucur să te văd. Intră la căldură.
Esti epuizat...
- Te-a lovit cineva? - Nu.
Domnisoarelor, mai încet!
Niste rude au venit să stea la noi.
Vino, Marcus.
Ele sunt surorile mele. Le-ai cunoscut când erai copil.
Nu ne-am văzut de mult.
Le spunem Chip si Dale, la câte nuci sparg.
Acolo e tata, încearcă să-l ajute pe tatăl tău.
El e băiatul lui Lucas, Marcus. Ei sunt cumnatii mei Elias si Erik.
Eu sunt Erik. Fraierul ăsta e Elias.
- Asează-te. Dati-i niste apă. - ti-e sete?
- Apă plată e bună? - Da, multumesc.
Am vorbit cu mama ta. Nu uita să suni acasă, bine?
Stiti ce i se va întâmpla tatei?
Ce-a zis tata?
A zis că Lucas are mâine o audiere preliminară.
La 8:30 dimineată. Sunt două urmări posibile.
Fie judecătorul confirmă mandatul de arestare,
fie nu găseste bază legală de retinere.
Ce credeti că se va întâmpla?
Nu stiu.
Aparent, toti copiii spun aceeasi poveste.
Toti vă descriu subsolul, tapetul si culoarea canapelei.
Dar când politia v-a perchezitionat casa azi dimineată,
ce au descoperit, Marcus?
- Că noi nu avem subsol. - Exact.
- Asta ce înseamnă? - Că nu au subsol!
- Asta ce înseamnă pentru Lucas? - Înseamnă că mai are sperante.
Si-atunci de unde vine povestea asta?
E comună printre copii descrierea unor detalii fantastice.
Nu stiu dacă e vorba de fantezie
sau se iau unul după altul sau spun ce aud de la părinti.
Se presupune că întotdeauna copiii spun adevărul.
Din păcate, mint foarte des.
- Si acum? - Acum?
Vom astepta si vom vedea.
Ne vor suna mâine.
Bună dimineata, amice.
Ai dormit bine?
ti-am adus niste pâine, brânză si cafea.
Multumesc.
Vreau să-ti spun ceva.
Sunt nasul tău de botez, iar tu te poti baza mereu pe mine.
Orice s-ar întâmpla, bine?
Tocmai ce am vorbit cu tatăl tău. Se pare că e de bine.
- Vine încoace cu un taxi. - Ce?
L-au eliberat.
Mănâncă sandvisul si bea-ti cafeaua.
Apoi, coborâm la parter ca să-l întâmpinăm pe tatăl tău.
Dacă-ti mai tii mult copilul în brate o să te întorci la pârnaie.
Am făcut niste ouă cu suncă. N-or să se mănânce singure.
- Haide. - Mă bucur să te văd.
Fanny! Ce face fetita? N-a făcut multă mizerie.
Voi doi luati un hârlet si săpati un subsol.
- Fanny a făcut pipi pe podea. - Nu ea. Probabil politaii.
- Fanny! - O să se întoarcă imediat.
Vrei să spăl chiloteii pe care i-am găsit pe aici?
- Vrei? - Ce insinuezi?
Nimic. Doar am întrebat dacă vrei să-i spăl.
- Da, dacă-i mai găsesti. - Îi găsesc imediat.
Dacă i-ai pus în cosul cu rufe.
- E iubita ta? - Asa credeam.
Înainte să se întâmple toate astea.
Voiam s-o întâlnesti si tu, dar acum, vom vedea.
- Tu ai prietenă? - Nu.
- Nu? - Nu e de mine.
- Să ai o prietenă? - Nu.
- Îmi amintesc de Jasmin. - Asta a fost acum un an.
Stai jos. Nu te misca.
Alo!
Ce-i aia?
- Tată, ce-i acolo? - Du-te în casă, Marcus.
Hai, să intrăm în casă.
- Haide, intră. - Las-o baltă!
- Esti un om mort! - Încetează.
- Ai să crăpi! - Calmează-te...
- Lasă-mă! - Încetează.
Am să te ucid!
Am să te omor...! Adu-o înăuntru.
Lucas?
As dori să fiu singur.
Unde e Marcus?
- L-ai trimis înapoi la maică-sa? - Da.
- Te rog pleacă, Bruun. - Intră în casă.
Pleacă! Du-te, când îti spun.
Du-te.
- Poftiti. Crăciun fericit. - Crăciun fericit, Per.
- As dori 2 cotlete. - Nu avem.
- Scuze, voiam cotlete de porc. - Nu poti cumpăra nimic de aici.
- E dreptul meu să cumpăr de aici. - Vreau să pleci.
- Trebuie să pleci. Cară-te. - Vreau două cotlete.
Pleacă imediat! Să nu mai vii pe aici.
- Nu esti primit aici. - M-a lovit!
Nu poti lovi pe cineva asa.
Trebuie să pleci. Acum!
- E normal să lovesti pe cineva asa? - Hai, pleacă.
Pot merge singur.
- Vreau să-mi iau cumpărăturile. - Iesi, mă! Acum!
Îmi vreau lucrurile.
- Dă-l afară! - Imediat.
Cară-te!
Vă multumim că ne-ati vizitat.
Dispari.
Sterge-o! Si să nu mai calci vreodată pe aici.
Să nu te mai văd.
Nu ti-am zis s-o stergi? Nu-ti mai repet.
Voiam doar să spun ceva.
- Fir-ar al naibii! Doare! - Ce naiba?
- Îmi puteti da cumpărăturile? - Dă-i marfa odată!
Fir-ar a naibii!
Face 45.50.
Dumnezeule, e Lucas...
Uite în ce hal arată.
- Mă duc să vorbesc cu el. - Mai bine asteptăm să plece.
Unde e Fanny?
Nu stiu.
Fir-ar să fie...
AJUNUL CRĂCIUNULUI
As vrea să intru.
Un călduros bine ati venit tuturor si Crăciun fericit!
Aceasta este slujba de Crăciun.
Ca întotdeauna, vom începe cu o rugăciune.
Doamne, am intrat în locasul tău pentru a-ti asculta cuvântul,
Tu, Dumnezeu-Tatăl, Tu, Dumnezeu-Fiul,
si Dumnezeu Sfântul Duh, mă mângâi în viată si în moarte.
Pătrunde-mi sufletul cu Duhul Tău, în numele lui Iisus Hristos,
pentru a învăta să mă căiesc si a crede în Domnul Iisus,
si să-mi trăiesc fiecare zi în sfintenie.
Auzi-mă si mă miluieste, Doamne, prin Fiul Tău, Iisus Hristos, amin!
Ajunul Crăciunului este consacrat pruncului Iisus.
Fiul lui Dumnezeu se naste.
- Ce s-a întâmplat? - Îi pot vedea capul.
Ce îi vezi?
Ar trebui să medităm la asta în timpul rugăciunii Domnesti.
Tată, ati spune. Apoi se întâmplă. Ati devenit un copil al Dumnezeu.
Începutul, acum este. Crăciunul este pentru copii.
Anul acesta va fi o altfel de Evanghelie a Crăciunului.
Am invitat corul grădinitei care s-a pregătit intensiv,
pentru a ne prezenta imnul, "Un prunc se naste la Betleem".
Haideti, veniti aici.
Klara, tu stai aici.
Fă un pas înainte.
Ce spuneai?
- Voiai să-mi spui ceva? - Încetează, Lucas.
- Aveai să-mi spui ceva? - Calmează-te, Lucas!
Tot orasul ne ascultă. Spune!
Psihopatule!
Te ascult. Hai, vorbeste!
- Opreste-te, psihopatul naibii! - Vreau să vorbesc ceva cu teo.
Uită-te în ochii mei... Fix în ochii mei!
Ce vezi? Vezi ceva?
Spune-mi ce vezi.
Nimic. Sunt goi!
Absolut nimic...
Să mă lasi în pace, de acum.
Să mă lasi în pace, teo. Bine?
Pot să merg singur, multumesc.
Ai primit destule cadouri.
Ce noroc ai...
E exact ce ti-ai dorit.
O tin eu.
Fanny...
Lucas... Bună ziua, Lucas.
Nu trebuia să se întâmple asta.
Klara, scumpa mea...
Nu e Lucas. E doar tata.
- Tată, plângi? - Nu.
Doar că...
Lumea e plină de răutate.
Dar dacă rămânem uniti... va dispărea.
Esti foarte trist?
Nu.
Stii...
Lucas e cel mai bun prieten al meu.
Împreună...
ne-am plimbat cu scuterele...
Am furat mere si alte prostioare. ti le-am mai povestit.
Si eu am zis prostioare.
Nu mi-a făcut nimic.
N-a făcut...
Haide, dormi.
- Ce faci? - Du-te alături de ceilalti.
Pentru cine sunt alea?
Lasă-mă zece minute, apoi mă voi întoarce.
teo. N-ai ce căuta la el acasă.
Agnes, la o parte...
- Lucas... - Ce cauti aici?
Eu sunt.
Ce mama naibii cauti aici?
ti-am adus niste mâncare, în caz că...
ti-e foame?
Mănâncă, dacă vrei.
E foarte bun.
Te poti întoarce acasă, dacă vrei.
Nu...
De fapt... As vrea să mai stau putin.
Dacă esti de acord.
UN AN MAI TÂRZIU
- Esti gata? - Da.
- Salut, Johan. - Salut.
Salut, Dan. Deci, ne-am reunit.
Lucas!
- Mă bucur să te văd. - Si eu.
Gata, gurile! Ne-am strâns aici pentru un motiv.
Asta e ziua când băietii devin bărbati, iar bărbatii devin băietandri.
Marcus, bătrâne. ti-ai luat permisul de vânătoare.
Si e rândul tău, ca mâine la crăpatul zorilor...
să devii bărbat.
Esti pe cale de a cuceri pădurea.
Vino aici, băiatul meu.
E o mare plăcere să te văd aici.
Asta e pentru tine.
Îmi doresc să fi fost fiul meu,
iar ăsta să fie cadoul din partea mea.
Dar nu e de la mine. E de la tatăl tău. El ti l-a oferit.
Se află în familia voastră de generatii,
iar acum... e a ta.
Să ai grijă de ea.
Bunicul tău a ratat multe căprioare
înainte de a reusi să-si hrănească familia.
Să nu uiti asta... Felicitări!
Sperăm că va bea cu noi, va bea cu noi, va bea cu noi!
Că va bea cu noi!
Sănătate si felicitări!
Prânzul este servit.
A mai rămas?
- Mai aduc imediat. - Multumesc.
Nu pare usor deloc.
Atâtea linii peste care n-ai voie să păsesti.
Da, la asta mă gândeam si eu.
- Salut, Klara. - Bună ziua.
Esti bine?
- Cum să ocolim toate liniile astea? - Nu stiu. Sunt atât de multe.
Asa e.
Vino.
Cu atentie.
Facem pasi uriasi...
Si am reusit. Cred că tatăl tău e acolo, înăuntru.
- Multumesc. - Cu plăcere.
O să sperii căprioarele.
Poftim?
- Am făcut vreo prostie? - Nu, lasă că revine.
Marcus. Du-te la ieslea pentru căprioare. Asteaptă putin, că vor veni.
Esti pregătit?
SFÂRSIT
Traducerea si adaptarea GEORGE BECTAS