Faceţi reclamă produsului sau mărcii dvs. aici, contactează www.OpenSubtitles.org astăzi
Nu sunt creştin, nu sunt ateu.
Nu sunt evreu, nu sunt musulman.
Religia mea, crezul meu,
se numeşte Constituţia Statelor Unite ale Americii.
- Aşteaptă. - Aţi auzit asta?
Aşteaptă să aprindem luminile.
Bine, continuă.
Dacă nu-s destul de religios pentru voi, nu mă votaţi.
Dacă n-am destulă experienţă pentru voi,
nu mă votaţi.
Nu votaţi pentru mine. Nu, n-o faceţi.
Orice aţi face, nu votaţi pentru mine. Cum a fost?
- Bine. - Bine.
E totul aranjat.
Putem ridica puţin pupitrul, vreau ca guvernatorul să se audă?
- S-a făcut. - Bine.
Putem ridica şi podiumul, aşa cum am discutat în condiţiile preliminare?
Da, ştiu. Am aranjat totul aseară.
- Şi încă ceva, o să punem şi bănci. - Bine. Mulţumesc.
Dacă e prea jos, îi va fi greu să-şi citească notiţele.
Mulţumesc, domnilor. Ne vedem în câteva ore.
Dacă are probleme cu cititul notiţelor de ce nu poartă ochelari?
Nu are probleme, dar Pullman are 1,73 m, va arăta ca un pitic.
15 martie.
Traducerea şi adaptarea: FlorinA şi Dorula
Sincronizarea: sky @ www.titrări.ro
Suntem la o săptămână de alegerile preliminare din Ohio.
Se vor întâlni doi democraţi: senatorul Pullman de Arkansas,
împotriva guvernatorului Morris din Pennsilvanya.
Guvernatorul Morris conduce semnificativ cu 2047 de delegaţi.
Câştigător în New Hampshire, California, New York şi Michigan.
Dar senatorul Pullman rămâne încă în cursa cu 1302 delegaţi.
A câştigat în Florida, Tennessee, Virginia şi Missouri.
O victorie în Ohio, ar putea întoarce totul pentru senatorul de Arkansas.
De marţi într-o săptămână, cei 161 de delegaţi importanţi ai Ohio
ar putea fi factorul decisiv.
Încă o dată se adevereşte: cum votează Ohio, aşa votează toată ţara.
- V-aţi numi creştin? - Ce contează?
Citez: n-am idee ce se întâmplă când murim.
Poate nimic, poate că e la fel ca înainte de a ne naşte. Închei citatul.
- Aţi scris asta, dle guvernator? - Lasă-mă să explic.
Vă rog.
Am fost crescut catolic, nu sunt catolic practician
şi n-am idee ce se întâmplă după ce murim.
Senatorul ştie şi poate el ar trebui să fie preşedinte. Voi vota pentru el.
- Puteţi fi mai specific? - Permiteţi-mi să fiu mai specific.
Nu sunt creştin sau ateu. Nu sunt evreu sau musulman.
Crezul meu, e scris pe o bucată de hârtie, numită Constituţia.
Însemnând că voi apăra până la ultima suflare
dreptul vostru de a vă închina la orice Dumnezeu în care credeţi
dacă nu răniţi pe alţii. Cred că ar trebui să fim judecaţi ca ţară,
pentru cum avem grijă de oamenii ce nu se pot îngriji singuri.
Asta e religia mea. Dacă credeţi că nu-s religios, nu mă votaţi.
Dacă credeţi că nu-s suficient de experimentat, sau de înalt, nu mă votaţi,
pentru că nu pot schimba asta pentru a fi ales.
Vreau să spuneţi tare, dacă dvs credeţi în învăţăturile Bibliei.
Astea-s alegerile preliminare în partidul democrat sau cele generale?
Dle guvernator, cine va câştiga competiţia va candida pentru preşedinţie.
Şi dacă dvs credeţi că această întrebare nu va fi esenţială în alegerile generale,
atunci trăiţi pe un tărâm al fanteziei.
Marcăm doar evidenţa, candidăm la preşedinţia Statelor Unite.
Sunt încă consilier, dle preşedinte.
- A fost bine? - Da.
A naibii securitate naţională.
Ai trecut cu bine!
Încerc să-mi amintesc dacă democraţii au nominalizat vreodată un ateu.
Ştim că n-au mai nominalizat un fraier, până acum.
Trebuia să fie pregătit de tine, Stephen. Paul nu e atât de deştept.
Tu mereu ai fost isteţ Duffy, dar eu... am curaj.
Acum se pare că ai şi ceva creier.
Ai grijă, s-ar putea să fur puţin de la tine.
Ce nemernic.
Paul spune-mi ceva ce nu ştiu. Spune-mi ce se va întâmpla pe 15?
- Tu ce crezi Stevie? - Cred că victoria e a noastră, tu ce crezi?
- Ben? - Vom catiga.
Tu ce crezi, Ida?
- Păi eu te-am întrebat. - Îmi spui tu, îţi spun şi eu.
Dacă trebuie să spun, aş spune că va fi strâns, dar veţi câştiga.
- Vezi, vrea să-mi intre sub piele. - Ce se va întâmpla?
Îi vom depăşi cu 9.
- Deci nu eşti sigur că veţi câştiga aici? - Sigur nu, încrezător, da.
- Ai spus că veţi câştiga cu 9. - Am spus. Dar nu e ceva sigur.
Gabriel poate suna din goarnă în ziua alegerilor şi să aducă cavalerii apocalipsei
care să încline balanţa în favoarea lui Pullman şi nu m-ar surprinde.
Am făcut şase campanii prezidenţiale şi niciodată nu m-am simţit atât de bine.
Dar nu voi sta să spun, da, vom câştiga în Ohio. Nicio şansă.
În ultimii 30 de ani democraţii au avut 73 de candidaţi. Câţi au câştigat? 3.
Ceea ce înseamnă că 70 au venit cu speranţa că au o şansă şi au pierdut.
Deci spui că e o şansă să nu câştigaţi?
Nu mă interpreta greşit, Ida. Am spus că nu-ţi promit că vom câştiga.
Decoraţii lui Bush senior din primul război în golf,
au protestat la al doilea, că a lăsat statul cu un buget echilibrat cu o creşte de 4 ori
pe educaţie. Republicanii n-au avut pe nimeni care să se atingă de tipul ăsta.
Aşa că pe moment, aceste alegeri, aceste primare, sunt alegeri prezidenţiale.
Şi asta, Ida, e starea naţiunii.
Acestea fiind spuse...
mă duc la toaletă.
- Stephen? - Ida?
- Paul mergem la aeroport? - Da.
- Vă urcaţi în avion. - De asta mergem la aeroport, da.
Încotro merge avionul ăla?
Bine. Ai trei încercări.
- Nu se întoarce la cartierul general. - Corect.
- Nu se duce în Texas. - Nu e nevoie. Nu se spală în Texas.
- Dacă aş spune Carolina de Nord? - Asta-i o încercare?
- Se duce în Carolina de Nord? - Nu pot nici confirma nici nega asta.
- Ştiam. Spune-mi de ce. - Nu pot face asta.
- Te urăsc. - Mă iubeşti.
Nu e dragoste, Paul, tu...
- Îl iubeşti pe el pentru că-ţi dă noutăţi. - Favoruri sexuale.
Eşti logodită.
Dacă o fac pentru exclusivităţi, logodnicul meu va înţelege.
Chiar ai înghiţi tot rahatul ăsta. Toate prostiile astea despre ţară.
Nu sunt naiv, bine, am lucrat în mai multe campanii
decât mulţi oameni înainte de a face 40 de ani.
Îţi spun, asta e cea mare.
- Chiar trebuie să-ţi placă să câştigi. - Îmi place, e delicios.
Nu-mi pasă că se întâmplă să conducă în poll-uri, sau dacă are uneltele necesare
adevărul e că el e singurul
care de fapt va conta în vieţile oamenilor.
Chiar pentru oamenii care-l urăsc. Şi mai important, preşedinţia sa
are mai mult legătură cu noi decât cu el. Voi fi terminat dacă nu poate câştiga.
- Trebuie să câştige. - Sau ce? Ce? Lumea se va prăbuşi?
Nu va conta. Câtuşi de puţin.
Pentru viaţa de zi cu zi, pentru fraierul de zi cu zi
care se scoală, se duce la muncă, mănâncă, se culcă, se duce din nou la muncă.
Dacă băiatul tău câştigă, primeşti o slujbă la Casa Albă.
Dacă pierde, te întorci la consultanţă pe strada principală. Asta-i tot.
Vei şti înainte să te laşi prins de tipul ăsta.
Mike Morris e politician.
E un tip cumsecade. Toţi sunt cumsecade. Te va dezamăgi.
Mai curând sau mai târziu.
- Ce-ţi spun e confidenţial. - Ce?
Franklin Thompson. Neoficial, se va întâlni cu guvernatorul, Stephen şi cu mine.
- Unde e întâlnirea? - Mâine ne întâlnim cu Thompson la el acasă.
Vă va susţine?
Până nu vorbim nu ştiu nimic.
E o chestie mare, are 356 de delegaţi în buzunar, care merg cu el.
Asta ne va aduce în avantaj.
A declarat public că nu va susţine pe nimeni.
- Aşa spun, când nu sunt singuri în cameră. - Deci e pe bune.
- Da. Împrăştie zvonul. - Când veţi face anunţul?
Asta e tot ce trebuie să ştii deocamdată.
Atenţie! Astea-s noile voastre telefoane.
Programaţi numerele. Mulţumesc Shelly. Fără apeluri personale, Kevin!
Dacă le pierdeţi, partidul democrat va veni la uşa voastră.
- Telefonul tău. Îţi dau unul nou. - Îl iau mai târziu.
Cred că putem s-o facem.
Avem inamici. Trebuie să înţelegem de ce avem inamici.
Hai să vedem dacă putem face ceva, în afară de folosirea forţei.
Aşa cum ştim din istorie, răspunsul la extremism, nu e extremismul...
M-ai omorât dracului. De unde ai asta?
E o înregistrare de amator din Pennsylvania înainte de anunţ.
Slavă Domnului că nu a fost o declaraţie în străinătate. Să scăpăm de ea.
- Mă gândeam că o putem folosi... - Eşti nebun?
Exact pe asta îl vor ataca republicanii în alegerile generale. Nici să nu te gândeşti.
Bună, sunt Neville Chamberlain, aş vrea să fiu comandantul şef.
- Se va afla oricum. - Dacă se va afla, nu se va afla de la noi.
Crezi că e adevărat că Pullman a investit în minele de diamante din Liberia?
- Am verificat, dar nu-i decât pe bloguri.. - Nu-mi pasă dacă e adevărat.
Aş vrea să-l aud negând. Dar dacă e adevărat, bine, află.
Dacă nu e, să-şi piardă ziua explicând în "Post" că nu are mine în Liberia.
Câştigăm oricum. Bine?
Trebuie să ne apărăm de atacul creştinilor de aseară.
Aş vrea înregistrarea de la minutul 30 la 60 ca să o arăt la întâlnirea de după amiază.
Ben mi-a cerut asta pentru întâlnirea cu personalul.
Mulţumesc. Le aşteptam.
- E ceva interesant? - Hârtii albe ce trebuie rezolvate diseară.
- Ce-s hârtiile albe? - Chestii negative.
Chestii găsite de băieţii de la cercetare pe care le dăm presei şi vedem ce iese.
- Ce fel de chestii negative? - Vei citi mâine în ziare.
În ce ziare?
- În oricare. În orice ziar. - Poţi să-mi spui dacă-i ceva mare?
Aş fi vrut să fie ceva mai mare.
Astea sunt numere de transporturi va trebui să le parcurg ca să le reţin.
- Credeam că vei aprecia munca lui. - Cred că da.
- Spune-i că e bine. - Ţi-ai luat noul telefon?
Foarte incitant, nu?
- Ţii cu Bearcats? - Cu cine să ţin?
- Cu Cincinnati Bearcats. - Nu, nu sunt de aici.
De fapt, am lucrat cu tine în Iowa.
Aşa e. Ai schimbat ceva.
- Părul? - Ţi-ai schimbat părul?
Nu.
- Înţeleg. Asta mă face să par idiot acum. - Nu, deloc.
Tu eşti consilierul, eu sunt doar o internă.
Nu e aşa.
Tu stai la hotelul Millenium. Noi stăm la un motel pe malul celălalt.
Ai dreptate, sunt tipul cel mare din campus.
- Avem un bar mai bun în motel. - Am auzit asta.
Ar trebui să treci pe acolo într-o seară.
- Să bei un pahar cu grupul. - S-ar putea să fac asta.
S-ar putea să fac asta. Când e o seară potrivită?
- Diseară e bine. - Diseară?
- Marţi seara? - Da. E linişte.
Liniştea e bună.
- Îmi ai numărul? - Da.
Salvează-l în telefon.
- La Mary. - Ştiu că eşti Mary.
Mă numesc Molly.
Pe măsură ce se apropie super marţea... devin un tip popular.
- Ce spun sondajele despre voi? - Că impopularitatea lui Pullman a crescut.
Aproape de 40.
Dle senator, avem un scaun liber la Casa Albă.
Republicanii sunt slabi. Sunt dezorganizaţi...
Nu au o nominalizare de mare clasă.
Spre deosebire de democraţi. Niciun republican nu va vota omul lor.
Dacă Pullman e nominalizarea democraţilor, vor veni să voteze împotriva lui.
Şi dacă nu-l vor vota pe tipul tău, îl vei pune pe Morris să candideze independent?
Aşa voi face.
Dle senator, sunt puţin confuz.
Avem nevoie de delegaţii dvs.
Avem nevoie de dvs. De fondurile pe care le puteţi strânge.
Şi cred...
Percepţia mea este că
suportul dvs cu o săptămână înainte de Ohio... va însemna victorie pentru noi.
Mulţumesc.
Stella... dă-mi gheaţa.
- Paul a decis sau tu? - Paul ştie şi e de acord.
Unde e discursul meu despre serviciul militar? Trebuie să fim de acord.
- Imediat. - Daţi-mi o copie să ştim ce vorbim.
O să-l scoatem imediat. Molly te poţi ocupa?
- Dle guvernator, vreţi să schimbaţi... - Lasă-mă un moment.
Serviciul militar este important pentru politica internă
Nu dau doi bani pe politica internă. N-am de gând să joc jocul ăsta.
Sunt fie poliţişti buni, fie poliţişti răi, asta-i Paul.
Poliţişti buni, poliţişti răi...
N-am să schimb...
Aşa. Să vedem!
Scrie că vom ajutăm educaţia, vom crea unitate naţională,
îi vom învăţa pe tineri comerţul
şi vom reduce datoriile împrumuturilor pentru facultate.
- Care e problema aici? - Aşa e dle guvernator. Dacă vreţi, faceţi-o
- Faceţi-l obligatoriu, nu voluntar. - Paul a zis că e bine.
Obligatoriu.
Toată lumea care împlineşte 18 ani şi absolvă liceul,
face 2 ani de serviciu pentru ţară. Poate fi în armată, în Corpul Păcii,
plantează copaci, nu-mi pasă, după asta merită să faci facultatea. Punct!
- Spunem toate astea aici. - Nu până la capăt. Faceţi-o până la capăt.
- Obligatoriu. - Lui Paul îi place asta.
Eşti rezerva creierului meu.
Frumuseţea ideii e că toată lumea care a trecut de 18 ani va fi de acord.
- De ce nu? - Şi toţi ceilalţi?
Nu pot vota.
Sunt prea tineri.
Păcat.
Nu puteţi pierde.
Stephen... un apel pe linia trei.
Tatăl tău.
Tu şi Ben lucraţi la discursul ăsta.
Daţi-mi o copie şi îl voi scrie cu cuvintele mele.
- Vă vedeţi cu Charlie Rose la şase. - Bine. De ce mă întâlnesc cu el?
- E o emisiune formală. - Vine şi Paul?
Paul nu va veni. Ben şi cu mine vă vom lua.
- Nu-mi spune că a murit cineva. - Bună, Steve.
- Cine eşti? - Tom Duffy, scuze pentru chestia cu tata.
M-am gândit că n-ar fi bine să discutăm în mijlocul biroului.
Ce doreşti?
- Ai câteva minute să ne întâlnim? - Pentru ce?
Cred că e important
Dacă e important, nu crezi c-ar trebui să-l suni pe Paul?
Te sun pe tine.
Asta e singura ocazie Stephen, dă-mi 5 minute.
Nu pot vorbi cu tine.
Te aud, dar dacă-mi dai 5 minute, voi fi la barul Head First în următoarele ore.
Nu pot, Tom.
Nu va fi nimeni acolo.
Ai o ocazie, vreau să-ţi arăt ceva.
Paul, sună-mă. E important.
- Lucrezi pentru omul nepotrivit. - Nu lucrez pentru omul nepotrivit.
Dimpotrivă.
Tu lucrezi pentru omul nepotrivit. Are ceva ce eu n-am?
Ce anume? Farmecul nu-i cuvântul potrivit. Nu, e ceva mai mult de atât.
Meriţi ceva, renunţi la oameni şi...
toţi reporterii de iubesc, chiar şi cei care te urăsc, te iubesc.
Pentru că îi joci pe toţi ca piesele de pe tabla de şah şi faci să pară uşor.
Amândoi ştim cât e de greu să fii mereu în gardă, cu fiecare cuvânt, fiecare mişcare
Din afară s-ar putea să pară că ţi-e uşor.
Oamenii sunt speriaţi de tine pentru că nu înţeleg cum o faci şi te iubesc pentru asta.
Şi ăsta e lucrul cel mai valoros în această afacere.
Abilitatea de a cuceri respectul oamenilor, lăsându-i să-şi schimbe teamă în dragoste.
- Ghici ce urmează să spun. - E greu să ghicesc.
Vreau să vii să lucrezi pentru noi.
- Glumeşti? - Deloc.
- Vei pierde Ohio. - Ba nu.
Ai doar 6% avantaj în ambele sondaje.
- 6% dintre democraţi. - Opt.
Nu, şase. Dar nu contează.
În Ohio sunt alegeri preliminare, da? Independenţii şi republicanii vor vota
- cu candidatul meu democrat. - Crezi că le place tipul tău?
- Cu taxe la alegere şi dreptul la avort? - Nu, la dracu, nu. Le urăsc.
Ei cred că-l pot învinge pe tipul meu. Dar sunt îngrijoraţi de al tău.
Începând de mâine dimineaţă pot simţi că va fi un atac.
Media şi blogurile cu tot felul de drepturi vor începe campania pentru voturi.
A început deja. Fiecare nenorocit de conservator din Ohio
se va alinia în spatele candidatului meu şi ăsta e doar un pas.
Ohio s-a dus. Sondajele nu ştiu nimic. Mâine dimineaţă va şti toată lumea.
De asta vreau ca tu să te ocupi de urmărirea subiectului în presă.
- Îl avem şi pe Thompson în spate. - Ştiu sigur că nu-l ai pe Thompson.
I-am promis postul de secretar de stat. Ohio s-a terminat.
S-a terminat cu săptămâni înainte.
Acum cu delegaţii lui Thompson... Mă gândesc la viitor, omule.
- De aceea te vreau pe tine. - Nu pot! Nu pot s-o fac.
Nu vreau un răspuns chiar acum.
Nu pot juca murdar, bine? Nu mai trebuie să joc murdar.
- Ştii de ce? Îl am pe Morris. - N-are de-a face cu procesul democratic.
- E vorba de a renunţa la tip. - E tipul de rahat cu care conduc republicanii.
Da, ştii de ce? Ăsta e genul de rahaturi
cu care câştigă republicanii şi e timpul să învăţăm de la ei.
Sunt mai răi, mai duri
Sunt mai disciplinaţi decât noi...
Lucrez de 25 de ani în afacerea asta şi am văzut mulţi democraţi muşcând ţărâna
pentru că nu au vrut să intre în noroi cu un nenorocit de elefant.
- Paul e prietenul meu. - Vrei să lucrezi pentru prieten
sau vrei să lucrezi pentru preşedinte?
Gândeşte-te. Ai numărul meu.
- Paul? - Se îndoieşte cineva de noi?
Nu, după ştiinţa mea. Ce se întâmplă cu Thompson?
Vrea ceva dar... va fi bine.
- Ce a fost atât de important? - Nimic. Am rezolvat.
Bine. Dacă ai nevoie de mine, am mobilul. Zbor spre Washington
- voi fi înapoi mâine seară. - Bine, o să mă ocup de cercetări.
Omule?
Verifică blogurile şi vezi discuţiile, te rog.
- Discuţiile? Ce discuţii? - Nu ştiu, vezi despre ce e vorba.
- Stephen, eşti tot necăsătorit? - Mă ocup de campanie, dle guvernator.
Se ocupă de campanie... bun răspuns.
Wall Street Journal spune
- că Pullman a scăzut un punct. - Serios? Când au spus asta?
Dle guvernator, Wall Street Journal spune că Pullman a scăzut cu un procent.
Ne mişcăm în direcţia bună. Ben şi tu eşti încă necăsătorit?
- Sunt într-o campanie, dle guvernator. - Grozavă echipă.
Să ajungă cifrele astea la Charlie Rose înainte să înceapă emisiunea.
Să iei şi o copie a emisiunii înainte de a pleca.
Este o decizie dificilă, trebuie să cred că e. Dacă aş face-o? Nu.
Dar... nu mă pot vedea, cu siguranţă nu un guvern,
spunându-i unei femei ce ar trebui să facă cu corpul ei.
- Vorbiţi din locul judecătorului? - Consider aroganţă să judeci pe cineva
- până nu eşti în locul lui. - Dar sunteţi împotriva pedepsei cu moartea?
Pentru că asta vorbeşte despre noi ca societate.
Să presupunem dle guvernator că ar fi fost soţia dvs.
- Dacă ar fi omorâtă? Ce aş face? - E mult mai complicat când e ceva personal.
Dacă aş ajunge să ştiu cine e, aş găsi o cale să-l omor.
Deci dvs, dvs dle guvernator aţi impune pedeapsa cu moartea.
Nu, aş comite o crimă pentru care m-aş duce fericit la închisoare.
De ce să nu lăsăm societatea să facă asta?
Pentru că societatea trebuie să fie mai bună decât individul.
- Dacă aş face asta, aş greşi. - Dar armele?
E vremea pentru reclame?
Asta-i o televiziune publică, nu avem reclame...
- Unde te-ai dus după Iowa? - În California, pentru Super Tuesday.
- Lucrez în New York. - Ştiu.
Aţi avut mult de lucru până aţi ajuns aici.
- De ce politică? - Pentru că se plăteşte bine, evident.
Nu e o potrivire cam ciudată? - Tatăl meu e Jack Sterns.
- Drăguţ tip. - E un măgar... dar e şeful tău.
Nu e şeful meu.
- E liderul partidului democrat. - Nu lucrezi pentru partidul democrat?
Nu, lucrez pentru Paul, Paul lucrează pentru Morris şi dacă Morris câştigă,
- va fi şeful tatălui tău. - Nu spune asta tatălui meu.
- Nu spune tatălui tău că asta cred. - Niciodată.
- La ce oră trebuie să fii mâine? - La 9:00 dimineaţa.
Sunt sigură că voi fi trează când v-a sună robotul.
Pentru că am experienţă ca intern... înţelegi?
Înţeleg.
Câţi ani ai?
Câţi crezi?
- 30. - Crezi că am 30 de ani?
- Scuze. Câţi ani ai? - 30.
- Tu câţi ani ai? - Câţi crezi că am?
- 21? - 20.
Eşti tânără.
Sunt prea tânără ca să mă culc cu unul de 30 de ani?
Sunt legi diferite în state diferite.
Aici, în hotelul tău din Kentucky e o infracţiune.
- Dar după ce treci podul în Ohio... - Unde e hotelul tău.
Da, surprinzător e o lege foarte blândă cu privire la periclitarea unui copil.
- Ai maşină? Eu nu ştiu să conduc. - Merg cu taxiul.
Am cheile de la autobuzul campaniei.
Se spune că s-a mai încercat înainte. Rush Limbaugh o numeşte operaţiunea Haos.
Republicanii votează pentru democraţi deşi cred că-i pot învinge în alegerile generale.
L-am întrebat pe şeful de campanie al lui Pullman
dacă e fericit să capete voturile extremiştilor.
Este decisiv? Nu, bineînţeles că nu. Credem că sondajele sunt în marja de eroare
şi că senatorul va câştiga în Ohio.
La ce oră se întoarce Paul?
Rahat. Cui i-am spus despre sondaje?
Vreau un sondaj intern printre independenţi şi nenorociţii de extremişti.
- Vrei să plec? - Stai.
Cum îl cheamă pe tipul de la Wall Street Journal?
- Eşti ocupat, ar trebui să plec. - Aşteaptă puţin, vreau să vorbim ceva.
Adler? Da, dă-mi-l la telefon. Nimeni. Menajera.
Sună-l şi spune-i că avem aceeaşi poziţie ca întotdeauna:
cursa e mai strânsă decât arată sondajele.
Nu, nu spune asta. Nu. Prinde-l la telefon şi sună-mă, mă ocup eu.
- Îmi pare rău. - Menajera?
M-ai făcut menajera.
- Te-ai supărat pentru asta? - Nu, de ce aş face asta?
Uite!
Avem doi candidaţi grozavi într-o cursă foarte strânsă.
Şi la sfârşitul zilei, votanţii vor decide cine îi va reprezenta.
Înţeleg Jack, dar în genul ăsta de distragere
s-ar putea să vi se ia ţelul pentru ce-aţi luptat anul ăsta?
- Ai avut dreptate, taică-tău e un măgar. - Ţi-am spus deja asta.
Da. Tipul e un măgar.
- Vrei să vorbeşti ceva cu mine? - Vreau să fie clar, nu vreau neînţelegeri.
N-o să spun nimănui despre noi şi noaptea trecută.
Ar fi grozav să rămână între noi. Ştii cum sunt oamenii.
Nu vreau să fiu exclusă dintre interni.
Nu e vorba de asta.
Se poate spune că am fost beţi, dar îmi placi, nu vreau neînţelegeri.
- Stephen, nu trebuie să spui nimic. - Bine.
- Nu vreau să crezi că sunt un jucător. - Cam eşti un fel de jucător, dar...
- Sunt politicos. - Prostii, ai încercat să mă agăţi.
Ba nu.
- Ai fost destul de evident. - Am fost?
Da.
- Am crezut că am fost subtil. - Ai fost destul de îndrăzneţ.
Tu ai fost destul de îndrăzneaţă în bar.
Tot încerc să mă culc cu tine de-o vreme.
- Sunt cam târfă, nu? - Nu ştiu. Te respect într-un mod ciudat.
Bine.
- N-ai idee cum se leagă cravata. - Nu, nicio idee.
- Eşti foarte matură. - Pentru o adolescentă?
Când te întorci?
Am fost deviat, voi întârzia puţin. Nemernicii dracului.
Ce s-a întâmplat cu Thompson?
Nimic. Un idiot.
Ne-a vândut, nemernicul. Cât e de rău?
Nu ştiu... Verific cifrele, Paul.
Bine, ajung acolo în 3 ore.
- Vreau cifre curate şi o strategie. - Da, mă ocup. Trebuie să închid.
- Te simţi bine? - Da, mă gândesc când vom ateriza.
Vremea va determina asta. Dacă ajungem acolo.
Vom fi bine.
Trebuie să facem ce e bine de făcut şi nu se întâmplă nimic rău când faci bine.
Asta-i teoria ta personală, pentru că are lipsuri?
Având în vedere câţi oameni au murit în zboruri...
Sunt şi excepţii de la regulă.
Cum ne descurcăm?
- Vom afla. - Nu, în campanie, cum ne descurcăm?
- Grozav. - Stephen, tu nu eşti Paul.
Îl plătesc pe Paul să folosească cuvântul "grozav."
Pe tine te plătesc să-mi spui adevărul.
Cred că suntem beton.
Bine, Paul.
Dle guvernator, e o mare diferenţă între Paul şi mine.
Paul crede doar în victorie, aşa că va face şi va spune orice ca să câştige.
- Tu nu? - Aş face şi spune orice, dacă cred în ţel,
dar trebuie să cred într-o cauză.
Poţi fi un consultant prost când lucrezi în aşa ceva.
Nu voi ieşi din această branşa atâta timp cât dvs sunteţi în ea.
Ai 8 ani. La final vei avea o mică firmă de consultanţă, undeva în nord.
Câştigi 750 de mii pe an.
Peştii umblă după foştii senatori pentru o prinţesă saudită.
- Proxeneţii umblă după foşti preşedinţi. - Ar fi bine să câştig.
Am fost căsătorit 11 ani. Avem o căsnicie normală.
Ceea ce înseamnă că atunci când nu suntem de acord, ea câştigă.
Suntem mereu de acord cum vom lăsa această planetă fiicei noastre.
O vom lăsa mai bine sau mai rău.
Cei mai bogaţi oameni din această ţară nu-şi plătesc partea corectă.
Şi când le-o cerem, susţin că e socialism, folosesc fraze ca redistribuirea bogăţiei.
Asta sperie toată lumea, apoi fug şi se ascund.
Ca să se ştie,
campania mea e puternic împotriva redistribuirii bogăţiei
către cei mai bogaţi americani ce susţin guvernul!
Şi mă mândresc cu asta!
Dacă credeam că e adevărat, îţi spuneam ieri, Paul.
Mai încet.
- M-am întâlnit ieri cu Tom Duffy. - Poftim?
Erai în avion când m-a sunat. Mi-a cerut să ne întâlnim. Am întrebat de ce
a spus că e foarte important şi m-am dus. Ar fi trebuit să-ţi spun dracului.
Stop, stop, lasă-mă să înţeleg. Te-ai întâlnit cu Tom Duffy?
Da.
- Ce vrea, pe scurt? - Vrea să mă angajeze,
să părăsesc corabia şi să lucrez pentru el.
E al dracu de rău. Mi-a spus că Pullman conduce în sondaje cu 4%.
Şi cel mai rău e că şi-au făcut strategia către traficul de apeluri automate
către Thompson. I-au oferit lui Thompson secretariatul de stat.
Cum să ducem războiul cu terorismul? Nu mai avem nevoie de produsul lor.
Produsul lor e petrolul. Dacă nu mai avem nevoie, vor dispărea.
Nu trebuie să bombardăm pe nimeni, nu trebuie să invadăm pe nimeni.
Ăsta-i un gen de poveste care mă termină.
- Mi-a crescut tensiunea, acum. - Paul, îmi pare rău.
Crede-mă... am crezut...
Nu contează ce dracu ai crezut, contează ce ai făcut
contează ce nu ai făcut!
Dacă rahatul ăsta e adevărat, pic de idiot.
Am fost la Thompson şi i-am oferit un joc cinstit.
Am crezut sincer că te vei întoarce şi-mi vei spune că-l avem pe Thompson.
N-am înţeles ideea. Dar asta nu e corect şi îmi pare rău.
Lasă-mă să mă gândesc.
Dacă voi fi preşedintele vostru, primul lucru pe care îl voi face
va fi ca în zece ani de când preiau biroul,
nicio maşină nouă americană să nu meargă cu un motor cu ardere internă.
Vom crea sute de mii de noi locuri de muncă.
Vom începe următoarea revoluţie tehnologică
şi vom conduce lumea din nou. Ca pe vremuri.
Îl vom vedea pe guvernator după ce termină de cântat, cum vom schimba tot ce ştim.
- Ce doreşti? - Tu, eu şi guvernatorul. Atât.
- Ce urmează după asta? - Dineul de strângere de fonduri.
Nu va dura mult. Trebuie să-i spunem că dacă Thompson nu primeşte o poziţie,
nu va obţine nominalizarea.
- Crezi că va fi de acord? - Cine dracu ştie, Stephen?
Găseşte-ne o cameră.
w w w. t i t r ă r i. r o
Cât de reale sunt cifrele?
Am putea câştiga câteva puncte dar pierdem cu 3-4%.
Ce crezi?
Cred că am terminat campania din Ohio, vom pierde şi republicanii vor face jocurile
- şi ne îndreptăm spre Carolina de nord. - Nu pot fugi de Ohio, ne vor omorî.
Nu dacă aveţi susţinerea lui Thompson.
- Nu o să fac ce vrea el. FDA, sau aşa ceva? - Un loc în cabinet.
- La muncă? - Afaceri externe.
Glumiţi, o să dau ministerul afacerilor externe
unui tip care vrea să reducă cu o zecime forţa ONU?
Paul, când am început campania asta am spus că n-o să fac astfel de înţelegeri.
Dle guvernator, dacă pierdeţi Ohio şi ei au delegaţii lui Thompson
apoi iau Carolina de nord,
apoi iau conducerea.
O conducere pe care n-o puteţi înfrânge.
Dacă plecaţi din Ohio, luaţi-l pe Thompson daţi-i nenorocitul de post în cabinet
atunci noi câştigăm Carolina de nord, statul său.
Apoi Pennsylvania, statul dvs.
Şi apoi e matematică elementară, Mike.
Acceptă sprijinul lui şi cursa e terminată.
Te respect, Paul.
Îţi respect opinia.
Dar n-o s-o fac niciodată.
Aşa că sugerez să găsim o cale ca să obţinem Ohio.
Altceva?
Nu-i suficient.
Au contractat o firmă de închirieri auto din Ohio
şi totul e pregătit pentru marţi.
La naiba. Jes, te sun înapoi.
- Toate? - Toate!
Iată ce am până acum... independenţii nu muşcă momeală, dar republicanii, da.
Nu vor spune în sondaje că votează democraţii. Unde sunt sondajele?
Am primit un telefon. Ne trebuiesc peste 100 de dube pentru Kentucky.
Nu avem nevoie de nenorocitele de dube.
De la începutul cursei, am stat deoparte. Şi încă mai stăm.
Am ştiut că se vor apropia tot mai mult.
Nu suntem sub aşteptări. Am spus eu că Ohio e sigur?
Atunci fă-mi favoarea şi sună.
- Ce scrii? - Cel mai bun discurs,
despre energia pe bază de hidrogen.
- Ştacheta e destul de ridicată, nu? - Ştiu asta.
Soţia lui Mitchell m-a rugat să te conving să vii,
la recepţia dată de ea, Fiicele revoluţiei din America.
Cine este Mitchell? Congresmanul primului district.
- Poate ar trebui să-ţi aminteşti asta. - Congresman...
Îţi imaginez că facem asta la fiecare doi ani?
Nu, nu pot!
S-o mai facem doar o singură dată.
- Încă patru ani. - Asta e.
De acord!
Crezi că vom pierde Ohio?
Nu ştiu.
Dacă vorbeşti cu delegaţii lui Thompson, cursa va lua sfârşit.
Ohio nu ar mai conta.
Te-a manipulat Paul?
Stephen.
Sunt buni.
E Thompson atât de rău?
- E un rahat. - E mai rău decât Pullman?
Da, Stephen...
De fiecare dată trag o linie de demarcaţie, apoi o şterg.
Nu voi ajunge la un acord cu sindicatele.
E un semnal negativ. Nici vorbă. Nu cu Thompson.
Spune-i soţiei lui Mitchell, c-o să vin la afurisita de petrecere.
Să mă bată doamnele la cap.
- Ai un păr grozav. - Şi tu, dragă.
- Căsătoria între gay? - E un argument prostesc.
Nu şi pentru 50% din americani.
De peste 50 de ani. E votul vostru, ce-a ieşit din sondaje.
Asta se va schimba, şi sperăm că şi structura argumentelor.
- Din punct de vedere religios... - Da şi a drepturilor omului.
- Diferenţa dintre sex şi rasă. - Nu chiar.
Nu neapărat, interziceam căsătoriile interrasiale,
femeile nu puteau vota...
- Paul! Un tip de la Procter & Gamble. - Stai cu ochii pe guvernator.
Trebuie să ştiu ce se întâmplă.
Vrea să spună ceva. Lăsaţi-o.
Bărbaţii şi femeile sunt consideraţi a fi diferiţi, însă egali.
- Cu rasele nu este posibil. - De ce nu?
Avem toalete publice separate, pentru bărbaţi şi femei.
Dar este ilegal să avem toalete separate pentru diferite rase.
Acum...
- Da, acum. - Asta spuneam.
Trebuie să se schimbe...
- Când se întâlneşte cu Erin? - La nouă.
- Cum a mers? - Bine.
Vrei să-ţi curăţ camera diseară? Doamna de la curăţenie.
Îmi pare rău.
Alo?
Ţi-a sunat telefonul...
Ţi-a sunat telefonul.
- Da? - Cine te sună la 02.30 dimineaţa?
Nu ştiu.
- Ţi-a spus pe nume. - Ai răspuns?
Credeam că e al meu.
- Cine a sunat? - Nu ştiu.
- Unul din stagiari în stare de ebrietate? - Asta nu se va întâmpla.
- Dă-mi să văd numărul. - Hopa.
- Stephan, nu! - Îl sun.
Nu-i amuzant!
- Îi spun că sunt tatăl tău. - Nu-i amuzant! Dă-mi telefonul!
Stephen! Dă-mi telefonul!
De ce crezi că te-a sunat guvernatorul, la 2.30 dimineaţa?
Molly...
De ce te sună guvernatorul?
Am ceva probleme.
Cu guvernatorul? Ce se întâmplă?
Lucram la campania din Iowa.
A fost o petrecere în camera lui Ben, după campania din Des Moines.
- O petrecere cu tine, Ben şi guvernatorul? - El nu era acolo.
Unde era?
- I-am dus o copie după sondaje. - După petrecere?
Era miezul nopţii.
Am stat cu el la uşă. Am vorbit mult timp.
El a ajuns în spatele meu şi a închis uşa.
Isuse!
Erai beată?
Nu chiar.
- De câte ori? - Doar o dată!
- Mai ştie cineva? Te-a văzut cineva? - Nu!
- De unde ştii? - Ştiu!
- De ce te-a sunat acum? - L-am sunat eu înainte.
- De ce? - Nu ştiam pe cine să sun.
Şi am nevoie de 900 dolari.
Pentru ce?
Nu puteam merge la tata.
Suntem catolici.
Ce puteam face?
Stephen?
Ce este?
- Care-i limita de plată numerar? - 500 de dolari.
- Vrau să mi-i obţii. - E totul în regulă?
- Ai nevoie de ajutor? - Da. Nu-i înregistra. Atâta tot.
- Cum să fac asta? - Fă-o.
Am peste o sută de...
Fă-o!
Molly!
Ne întâlnim dimineaţă pe casa scărilor.
- Bine. - Dă-mi-o înapoi.
Asta-i tot.
- Da, Ida. - Stevie, neoficial...
Nu, nu-ţi pot spune ce s-a întâmplat în Carolina de Nord.
Nu despre asta te-am întrebat.
- Ce atunci? - Te-ai întâlnit cu Duffy.
- Cine ţi-a spus asta? - O păsărică.
- Cine? - Te-ai întâlnit cu el?
Unde eşti?
Ştiu că v-aţi întâlnit într-un bar. Cu două zile înainte de conferinţa de presă.
- Duffy a consumat buffalo wings. - Cine ţi-a spus? Duffy?
O sursă anonimă. Ce s-a întâmplat cu Duffy?
Suntem prieteni, de ce-mi înfigi un cuţit în spate cu astfel de poveşti?
- Ai crezut că suntem prieteni? - Ţi-am dat tot ce ai vrut.
Orice subiect, ştire de senzaţie, totul.
Da, mi-ai dat o mulţime, dar să fim realişti.
M-ai tratat aşa pentru că lucrez la Times, nu pentru că suntem prieteni.
Dă-mi ceea ce vreau şi scriu cea mai bună poveste. Nu-mi cere mai mult.
- De ce te-ai întâlnit cu Duffy? - Du-te naibii.
Să-l lăsăm pe Duffy. Ce s-a întâmplat la întâlnirea dintre Paul şi Thompson?
Vrei să vorbeşti mai încet?
- Ai idee ce rău îmi poţi face? - Fireşte. De asta îţi dau să alegi.
- Pot fi concediat. - Nu-i o alegerea grea, nu?
Termenul limită este mâine la trei după-amiază.
- Ticălosule. - Poftim?
- Ai dat cu ciocul. - Ce?
- Nu mă prosti, Tom. - Nu ştiu despre ce vorbeşti.
Am vorbit cu Ida Horowicz. Ameninţă să expună povestea.
- Ce poveste? - Că ne-am întâlnit!
Cum a aflat?
Nu face pe prostul.
Crezi că i-am spus eu?
- Da, cine altcineva? - Nu i-am spus eu.
Ştiu că eu n-am făcut-o, asta înseamnă că tu.
- Ce ştie? - Ştie ce i-ai spus.
Jur că nu i-am spus nimic, Steve.
Nici eu nu vreau să se afle povestea.
- Este prea târziu! - Ce ţi-a spus?
Ştie unde ne-am întâlnit, când,
ştie că ai consumat acel buffalo wings.
- Are o sursă? - Da, are o sursă!
- Şi nu ai idee cine ar putea fi? - Ba da! Tu!
Pentru ştiinţa ta, n-am fost eu, şi n-am luat buffalo wings!
Trebuie să fie altcineva.
- I-ai spus cuiva? - Nu, tu?
- Nu. - Ai confirmat că ne-am întâlnit!
- Nu! - Bine.
Atunci nu vom spune nimic şi nu va fi nicio poveste.
A ameninţat că va merge, la toate posturile locale.
N-o poţi opri?
A încercat să mă şantajeze. A cerut informaţii despre Thompson.
- Spune-i atunci ce vrea. - Nu pot face asta.
Nu poţi lăsa să iasă public. N-o să mă las şantajat, Tom.
Nu ai de ales, Steve!
Dacă îi spui de Thompson, Trebuie să-i spun că te-a sprijinit.
Spune-i. Eu dau nişte telefoane şi mă descurc.
Nu se poate! Paul i-a spus că Thompson ne sprijină. Mă va face să par nebun.
Oricum vei părea nebun, când Thompson ne va sprijini public.
N-o pot face.
Eşti o corabie care se scufundă. Spune-i ce vrea să ştie şi gata.
Treci de partea noastră. Putem controla asta, Steve.
- Steve? - Trebuie să închid!
Sunt aici.
M-ai speriat.
Poftim.
Sunt aproape 1800 dolari. Îţi faci imediat programarea. Astăzi.
De la o cabină telefonică. Eu te duc şi te aduc de la clinică, nimeni altcineva.
- Ai înţeles? - Da.
Restul banilor sunt ai tăi. Să-ţi cumperi un bilet către casă.
Nu mai poţi rămâne aici. Nu ne putem permite.
Având în vedere ce ne aşteaptă săptămâna viitoare
şi în situaţia asta, nu poţi fi aici.
- Spui că nu pot fi aici? - Corect.
Nu voi spune nimănui, Stephen.
- Sper că nu. - De ce, atunci?
- Pentru că eşti terminată. - Amândoi suntem terminaţi.
Corect.
Dar am o responsabilitate pentru el. Şi mai important, pentru campania asta.
Pot lucra la campania din Carolina de Nord.
Molly, nu eşti conştientă, la naiba!
Ăsta este un joc de mare...
Când faci o greşeală, pierzi dreptul de a juca.
Fă programarea. Spune-mi unde şi când ar trebui să fim.
Am găsit un anunţ în Times. Şase sute de articole nenorocite...
Tom Duffy, 2008... Aceasta este o luptă între speranţă şi teamă.
În 90% din cazuri, candidatul fricos are cea mai multă experienţă.
Dar în cursa prezidenţială, adesea, câştiga cel mai puţin experimentat.
Kennedy vs Nixon, Carter vs Ford, Bush vs Gore.
Mâine la prânz - Cred în şansele noilor noştri copii.
Sfârşitul citatului. Thomas Duffy nenorocitul.
Cu siguranţă acum se oftică.
Sună-mă când eşti gata, bine?
Urăsc chestia asta.
Mă voi întoarce şi toate vor lua sfârşit.
Sigur. Fără îndoială.
Trebuie să progresăm. Aşa cred.
Ştiu cum să rezolv asta.
Steve tocmai ce a sosit. Te sun înapoi mai târziu.
Bine, Pe curând.
Am vorbit pe larg cu guvernatorul.
Cum a primit asta?
Mai bine decât mă aşteptam. Încă nu-l acceptă pe Thompson.
Trebuie să-ţi spun ceva, Paul. Dar nu ştiu cum.
Ce anume?
Ida ştie de întâlnirea mea cu Duffy.
Nu ştiu cum, dar ştiu că ştie. A încercat să mă şantajeze.
Spune că dezvăluie povestea,
dacă nu-i spun detaliile întâlnirii tale cu Thompson.
Aşadar, va ajunge în ziar.
Probabil.
Şi orice ar fi, mă va suna să afle declaraţia mea.
Vom nega cu toţii la unison dar Duffy a admis că va fi mai rău...
Dacă nu fac niciun comentariu.
Aş vrea să te retragi.
Înţelegerea, Ben.
Nu înţeleg.
Am făcut o înţelegere.
Paul, mâine dimineaţă vor publica povestea în ziar.
Ştiu.
De ce-ai făcut-o? De ce? De ce ai făcut asta campaniei?
Campania va supravieţui.
- De ce eu? - Îmi pari cel mai disponibil.
Ce?
De ce te-ai întâlnit cu Duffy?
- Am făcut o greşeală. - Nu.
Nu ai făcut o greşeală, ai ales.
Mi-ai lăsat un mesaj să te sun urgent.
Când am făcut-o, mi-ai spus că ai uitat.
Ai ales să nu-mi spui, de ce-ai ales asta?
N-am crezut că e important, Paul.
Pe naiba!
Te-ai dus pentru că erai curios! Flatat, te simţeai special.
Crezi că Duffy vroia să vorbească cu tine, nu cu mine?
Te-ai gândit că poate obţii ceva din asta. Pentru că te face să te simţi grozav?
Prima mea campanie a fost în Kentucky.
Pentru un loc în senat, am lucrat pentru cineva necunoscut.
Sam MacGuffry. N-am avut nici personal, nici bani, nici birou.
Nimeni nu ne dădea nicio şansă.
La acea vreme, un tip care candida îi campanie pentru Congres, m-a sunat...
Şi mi-a spus... Mi-a plăcut ce ai făcut pentru bietul Sam.
Dar, s-o spunem direct, nu poate câştiga. De ce nu vii să lucrezi pentru mine.
Ce am făcut? Ei bine Stephen,
în comparaţie cu tine, eu i-am spus lui Sam.
Sam mi-a spus... Paul, dacă tu crezi că tipul are şanse de a câştiga
şi te plăteşte mai mult decât îmi pot permite.
Fă ceea ce crezi, nu-ţi voi sta în cale.
Eu am spus... Sam m-ai angajat când eram un anonim mai mare ca tine.
Nu voi schimba tabăra, doar pentru că vom pierde.
Am pierdut, dar după 3 ani când Sam a decis
să intre în cursa pentru guvernator, pe cine crezi că a sunat?
Am câştigat alegerile. Douăzeci de ani mai târziu, iată unde mă aflu.
Apreciez un singur lucru: loialitatea. Fără ea eşti un nimic.
Tu n-o ai. În politică,
e singurul lucru pe care poţi conta.
De asta vreau să pleci. Nu pentru că nu eşti bun, sau că nu te plac.
Dar pun preţ pe loialitate. Şi nu mai am încredere în tine.
Nu contează ce crezi tu Paul. Important e ce crede guvernatorul.
Guvernatorul ştie deja.
A fost de acord cu mine.
- Da? - În locul tău aş trage un pui de somn.
Pentru că dimineaţă, vei fi copleşit de telefoanele reporterilor.
Clinica pentru femei Oakley, Cincinnati
- Unde ai fost azi? - Nu m-am simt grozav.
Ai ales o zi proastă ca să te îmbolnăveşti.
- Azi a fost ca la nebuni. - Ce s-a întâmplat?
Stephan nu se mai ocupă de campanie.
L-a concediat Paul. Ceva despre loialitate. Lucra cu Duffy pentru Pullman.
Am fost acolo când Paul l-a concediat. Stephen a întrebat cine va prelua...
Iar Paul a spus că eu. Ştiu că nu va fi uşor...
Dar Stephen a făcut prostii, Paul i-a ţinut un discurs despre loialitate.
Iar Stephen era într-un rahat teribil. A fost total umilit.
- Când s-a întâmplat asta? - Molly, ascultă-mă...
Voi conduce campania.
Stephen se duce la Duffy, am făcut un salt de trei ani.
De mâine dimineaţă, o să limităm daunele.
Şi ascultă la mine, Stephen va lovi în toată lumea...
În Morris, în toţi. Ai nevoie de ceva?
Nu.
Paul...
- Unde-i Duffy? - Ai întâlnire?
Joe, ne laşi puţin? Mulţumesc.
Nu e inteligent să viii aici, Steve.
Am venit să lucrez pentru tine.
- Azi am sunat un reporter de la Rockola. - Ştiu cine a făcut-o.
- Cine? - Paul.
- I-ai spus lui Paul? - Da, i-am spus, el a făcut-o.
Steve, nu trebuia să-i spui. Am crezut că trebuia.
- Am lucrat cu Paul, era paranoic. - Evident.
- Te-a concediat. - Am demisionat.
- Nu, mă minţi. - Am demisionat!
Îţi dau totul... pe Morris, toată strategia.
O am deja. Paul i-a dat totul lui Thompson.
Dacă am altceva.
I-ai face asta lui Morris, lui Paul?
Da.
Răzbunarea îi face pe oameni imprevizibili. Nu vreau să lucrez cu imprevizibili.
- Sunt instabili. - Nu sunt instabil.
Dacă ai fi venit cu povestea asta înainte,
era altceva. Puteam ţine lucrurile sub control. Dar aşa...
Paul te concediază, vii să lucrezi pentru mine.
Mă face să par că adun resturi.
- Îl pune pe Morris în avantaj. Nu pot. - Dacă aş avea ceva uriaş?
Anume ce?
- Ceva mare. Care l-ar doborî pe Morris. - Ce anume?
Dă-mi jobul.
Nu, nu se va întâmpla asta. Îmi pare rău.
Ia-ţi o vacanţă. Eşti un tip isteţ.
Tot ce ţi-am spus zilele trecute e adevărat.
- Poate că politica nu e pentru tine. - Politica este viaţa mea!
Fă-ţi o favoare şi pleacă de aici. Cât încă mai poţi.
Apucă-te de televiziune, deschide un restaurant în Costa Rica.
Orice. Fă ceva care să te facă fericit.
Dacă stai suficient în afacerea asta, vei deveni un cinic.
Ca şi tine.
Da! La fel ca mine!
Ştiai c-o să-i spun lui Paul de întâlnire.
Nu ştiam. M-am gândit la asta, dar nu ştiam.
Ştiai că o să-i spun. Ştiai!
- Paul pune preţ pe loialitate. - Da, am auzit despre asta.
- Nu ai intenţionat să mă angajezi. - Pune-te în locul meu, Steve.
Adversarul tău are cel mai bun expert media din ţară.
Ce vei face? Îl vei angaja,
sau vei lupta să nu-l aibă nici adversarul.
Eu câştig în ambele situaţii.
Ai venit să lucrezi pentru mine, grozav. Paul nu te are.
Paul te-a concediat, iar eu nu te vreau, bine. Paul tot nu te are.
Oricum eu câştig. Din moment ce te-ai aşezat în acel scaun.
- Ştiam că am câştigat. - Vorbeşti despre viaţa mea.
Nu sunt nici fericit şi nici mulţumit că fac acest lucru.
Îmi pare rău pentru tine. Serios.
Ai grijă de tine.
Ştii cine este?
A murit.
Îmi pare rău, ce?
Da, acum vă aud.
Suntem la etajul trei.
Unde eşti? E aproape patru.
Se închide în câteva minute.
Stephen, sunt Ben. Ascultă... Ce naiba!
Isuse, ce faci.
Stephen am vorbit cu Ben. Te rog să nu faci vreo prostie.
Ticălosul naibii, răspunde! Nu face asta!
Nu plec nicăieri.
Medicul legist a decis în urma probelor, că e vorba de o supradoză accidentală.
Un amestec mortal de alcool şi medicamente prescrise.
Şefului poliţiei, a anunţat o anchetă la finalizarea testelor toxicologice...
Ceea ce ar putea dura două săptămâni.
Situaţie dificilă pentru fostul senator, acum preşedintele Partidului Democrat,
Jack Sterns şi pentru familia lui.
Vreau să fiu pe listele electorale.
Ai nevoie de mine acolo şi ai putea fi în delegaţia mea.
Şi ai nevoie de mine mai devreme de marţi.
Va fi o poveste în ziarul de duminică.
Aşa că aştept veşti de la tine până mâine la prânz.
Altfel îl sprijin pe Pullman şi să ia cabinetul.
Mai vrei să vorbim despre altceva, Stephen?
w w w. t i t r ă r i. r o
Întregul personal e în stare de şoc.
Transmitem condoleanţele noastre
lui Jack şi Joanne Sterns şi întregii familii.
E greu de imaginat prin ce trec acum.
Pare să fi fost o supradoză accidentală de medicamente.
- Sinuciderea e exclusă? - N-avem niciun motiv să credem...
Nu avem aceste informaţii. Evident va fi o investigaţie completă.
Am vrut să spunem că, ne rugăm întreaga familie.
Era parte din familia noastră.
- O cunoşteaţi bine, dle guvernator? - Nu prea bine, dar o ştiam.
Era o tânără muncitoare, cu suflet grozav.
E o zi tristă pentru campania noastră. Şi pentru cei care l-am cunoscut pe Jack.
De când lucrează pentru dvs, dle guvernator?
E cu noi de câteva săptămâni, poate patru.
Molly.
Mi se pare că vrei să-mi spui ceva.
Aşa ţi se pare?
Dacă tu crezi că ai ceva pe suflet. Dă-i drumul.
Ce spui să vorbesc eu şi tu să asculţi...
Bine.
De mâine vor fi câteva schimbări în campania ta. Paul pleacă.
Eu sunt lider senior al campaniei tale.
Voi elabora o declaraţie, necesară pentru a aduce unele schimbări campaniei.
Poţi adăuga şi propriile tale cuvinte.
- De ce aş face asta? - Pentru că vrei să câştigi.
Pentru că ai încălcat o regulă în politică.
Dacă vrei să fii preşedinte, poţi începe războaie, poţi minţi,
trişa, aduce ţara în faliment, dar nu poţi să ţi-o tragi cu subalternii.
Asta te va termina.
Ce crezi că ai, Stephen? Tinerica ţi-a spus o poveste...
- Tinerica gravidă. - Aşa ţi-a spus?
Care avea nevoie de bani pentru avort.
Ce-ai făcut, i-ai dat banii?
Poate avea nevoie doar de bani, iar tu ai fost o ţintă perfectă.
- Aşa joci? - Ai nevoie disperată de o slujbă.
Ai venit cu mâna-n fund, n-ai nimic?
Atunci de ce am venit aici?
Ai dreptate, Mike... nu-i nimic. Nu sunt mesaje sau imagini.
- Şi totuşi, eu stau aici. - Du-te acasă.
Ţi-a lăsat un mesaj.
Cum ai ştiut? Ţi-am curăţat mizeria.
I-am luat telefonul şi am găsit un mesaj.
Nu-a fost un accident?
Nu ştiu Mike. Tu să-mi spui. Eşti ultimul pe care l-a sunat.
În mesaj spune că a fost gravidă şi a avortat.
- Nu vreau să-ţi fac rău. - Atunci de ce n-ai şters mesajul?
Pentru că avea douăzeci de ani.
- Ce vrei? - Paul să plece... azi.
Îţi voi aranja o întâlnire cu Thompson, iar tu-l pui pe liste,
vei avea cei 356 de delegaţi ai lui, vei obţine Carolina de Nord şi biroul.
Vei corecta ceea ce mulţi au greşit. Toate cele pe care le credem amândoi.
Nu cred în extorcare. Nu cred că voi petrece cu tine următorii 8 ani.
Patru. N-o lua înaintea mea.
Ce căutai în camera ei?
Făceam menajul înainte să ajungi pe prima pagină.
Erai concediat. Ce căutai în camera ei?
Am reparat situaţia. M-a sunat cineva de la hotel.
Nu te mai ocupai de campanie, dar ai crezut că era important, să repari lucrurile?
Era vocea ta la telefon, în acea seară.
I-o trăgeai. Ce ai făcut, Stephen?
I-am împrumutat banii şi am dus-o cu maşina.
Pariez că da!
- Nu-i niciun mesaj. - Bine, Mike, nu-i niciun mesaj.
Arată-mi-l!
Crezi că l-am adus cu mine?
Aşa sunt oamenii ucişi.
Bine, să analizăm situaţia.
Nu-mi prea fac griji, pentru că tot ce sugerezi e ilegal.
Şi nu ţi-ar fi bine într-o închisoare federală.
I-ai tras-o şi ea ţi-a spus situaţia ei.
Nu sunt înregistrări ale conversaţiilor dintre voi. Şi ea a avortat.
Nu există probă ADN.
Dacă nu există niciun mesaj,
e cuvântul tău împotriva cuvântului meu.
Cuvântul tău.. un angajat concediat, nemulţumit.
Împotriva cuvântului guvernatorului.
Nu există niciun mesaj.
E decizia ta, dle guvernator.
- Ai un minut, Paul? - Da.
Cum poate o astfel de schimbare dăuna apropiatei campaniei din Ohio?
L-am întrebat pe Paul Zara, cum poate concedierea lui ajuta campania.
Am convenit împreună cu guvernatorul,
că sondajul sugerează o nouă faţă a campaniei.
Stephen este un tip talentat şi foarte inteligent.
Întotdeauna am auzit oamenii vorbind,
despre evenimente din afara ordinii fireşti.
Nu există nicio durere mai mare,
decât atunci când un părinte îşi îngroapă copilul.
Era o fetiţă care care încerca să reuşească în lumea adulţilor.
O lume în care fiecare greşeală este amplificată.
Iar ea era inteligentă şi frumoasă şi aşa de tânără.
Părinte, ne-ai cerut să acceptăm planul lui Dumnezeu, fără să crâcnim.
Cu tot respectul cuvenit, nu accept judecata lui!
Ea a făcut lumea mai bună.
Nu doar pentru mine.
Pentru tot ceea ce atingea.
Îl angajezi pe Jack să scrie discursurile.
Mă gândesc la asta.
- Ai venit să mă vezi? - Nu, sunt prieten de familie.
Eu am angajat-o.
- O ştiam de la naştere. - Îmi pare rău.
Guvernatorul n-a putut veni?
Are o întâlnire cu Thompson.
Uită-te la tine, ai crescut.
Am învăţat de la cel mai bun.
Am putea bea o bere cândva.
Ca să-mi spui cum l-ai şantajat pe guvernator că să mă expulzeze.
De unde ştii că am ceva despre tine?
Mai bine ai pleca. Ai de condus o campanie.
Eu trebuie să mă uit la unele birouri.
Te îndrepţi spre nord?
O companie de consultanţă în Washington.
Milioane pe an. Nimeni nu mă bate la cap.
- Sună relaxant. - Nu-i aşa?
Un bărbat adevărat, care va conduce naţiunea în aceste vremuri dificile.
Viitorul preşedinte al SUA...!
Guvernatorul, Mike Morris!
Să vă întreb ceva important.
Cu toţii stăm umăr la umăr, în Partidul Democrat Unit!
Îndemn pe cei 356 delegaţi loiali,
care poartă insignă cu onoare,
să acorde sprijinul lor guvernatorului. Să dăm divergenţele la spate şi...
Să luăm următorul obiectiv... Pennsylvania Avenue 1600.
Vă mulţumim! Dumnezeu să vă binecuvânteze pe voi şi Statele Unite ale Americii!
Guvernatorul, Mike Morris!
Am făcut-o!
Senator Thompson, vă mulţumesc.
Secţiile de votare sunt închise, dar vreau să-l felicit pe senatorul Pullman
şi pe alegătorii lui republicani...
Senator Thompson, sunt onorat că sunt astăzi aici.
Sunt recunoscător pentru cuvintele tale. Mulţumesc.
Doamnelor şi domnilor, astăzi începe lupta între două opinii.
Sau mergem înainte, sau trăim în trecut.
Înainte!
Vom promova avansul tehnologic în lume, sau vom îngropa capul în nisip.
În nisipurile din Arabia Saudită, în nisipurile din Irak.
Vom lăsa lăcomia şi corupţia să ne ruineze industria,
sau ne vom recâştiga ţara!
Naţiunea noastră nu e obişnuită să fie pe locul doi! Sau trei...
Trebuie să recunosc că aceşti 356 de delegaţi au devenit evazivi.
Sondajele printre delegaţi, sunt de 3-1 în favoarea lui Morris.
Sunt convins că nu e totul pierdut.
- Aveţi suficiente resurse? - Sigur.
- Ben? - Da.
Mi s-a spus să vorbesc cu tine. Trebuia să sun...
- Eşti...? - Jill Morris. Nicio legătură.
- Eşti din Bearcats? - Nu, sunt din Buckeye, Columbus.
- Mă faci să arăt prost. - Cum aşa?
Am citit o poveste în care spuneai că, Thompson merge cu Pullman.
Nu poţi avea încredere în tot ce citeşti.
Vreau să-ţi dau posibilitatea să comentezi în următorul meu articol.
Se spune că tu l-ai adus pe Thompson,
356 de delegaţi, precum şi propunerea de numire.
În schimb, ai cerut doar jobul lui Paul. Poţi confirma?
N-o lăsaţi să treacă. E jurnalist.
Am citit despre asta în revistele de divertisment.
Steve, nu mai suntem prieteni?
Eşti prietena mea cea mai bună, Ida.
Ne puteţi spune ceva... verificăm microfonul?
- Număraţi. - Unu, doi, trei, patru, cinci, şase...
Dle senator Thompson,
mă bucur că aţi restabilit integritatea alegerilor.
Pentru că toate se rezumă la onestitate.
Este important pentru că asta arătăm lumii...
Demnitatea, integritatea şi onestitatea sunt importante!
Viitorul nostru depinde de ele.
Morris! Morris!
Cu noi este acum, noul manager de campanie al guvernatorului Morris,
Stephen Meyers. În direct cu noi de la Xander University,
de unde senatorul Thompson i-a oferit sprijin guvernatorului Morris.
Lucru care a decis rezultatul alegerilor.
Stephen, ne poţi spune mai multe despre cum s-a întâmplat asta.
Traducerea şi adaptarea: FlorinA şi Dorula
Sincronizarea: sky @ www.titrări.ro
OpenSubtitles.org require your login in BSPlayer CTRL+P > Subtitles > Online Subtitles