Te omor, Weinselstein!
Tâmpitule.
De ce fugi, Weinselstein? Ţi-am adus un cadou.
Nu, mersi. Nu trebuia.
Ţi-am adus nişte scoarţă şi o vei mânca.
- Super. Exact asta voiam să mănânc. - Ba nu voiai.
Vezi? Tot ce voiai să mă forţezi să fac, deja plănuisem să fac.
Ce bună e!
Delicioasă!
- Plănuiai să nu mai respiri? - Da.
Ascultă-mă, Weinselstein. Nimeni nu te place.
Nimeni nu te va place niciodată. Înţelegi?
Haideţi. Să ne împrăştiem.
Pa, fraiere.
Incredibilul Burt Wonderstone
Mami? Am ajuns.
Mami?
La mulţi ani, bărbăţelule.
A trebuit să stau după program din nou, dar te iubesc mult. Mama.
P.S. Cina e în frigider şi ţi-am luat prăjitura ta preferată. E pe masă.
Combină praful cu două linguri de ulei şi două ouă.
Nu mai avem ouă, va trebui să te duci să cumperi.
Încălzeşti cuptorul la 180 de grade,
tapetezi cu ulei şi făină o tavă de 22 x 33 cm şi răstorni compoziţia în tavă.
LA MULŢI ANI EU
Ai grijă să nu dai pe jos.
TRUSA MAGICĂ A LUI RANCE HOLLOWAY
Bun găsit, tineri prieteni. Sunt Rance Holloway.
Cred că mă cunoaşteţi din The Merv Griffin Show
sau de pe scena
fabulosului cazino Stardust din Las Vegas.
Acolo execut trucuri precum "Fantoma pe skateboard",
"Fantasticul telefon fără fir"
şi faimosul meu număr de iluzionism "Păsările gurii".
V-a plăcut? Bineînţeles.
Acest truc v-a dat gata, pentru că asta face magia.
Vă dă gata.
Bun venit în minunata lume a magiei.
O lume în care îi puteţi uimi şi fermeca pe cei din jur.
Pentru că tuturor le plac magicienii.
Şi dacă îmi urmaţi instrucţiunile vă vor plăcea şi pe voi.
Să începem cu o iluzie simplă,
scoaterea banilor din nas.
Alakazam!
- Cum faci? - Un magician nu-şi divulgă secretele.
- Bine. - E un deget de cauciuc.
Oh, super!
- Sunt Anthony Mertz. - Albert Weinselstein.
Tu eşti puştiul care e veşnic în cabinetul asistentei?
Nu mereu. Uneori mă trimit la spital.
Ce sunt astea?
Astea sunt pentru alergii, astea pentru astm.
Şi ăsta e testosteron.
Doctorul meu spune că sunt periculos de feminin.
Mai ştii şi alte trucuri?
Am o întreagă trusă de magie acasă.
Atenţie.
Un joben gol. Perfect normal.
Alakazam!
Eşti ca un vrăjitor.
Mersi.
Dacă pui o pungă plină cu apă în compartimentul ascuns?
Atunci ar ieşi apă în loc de confeti.
- Vrei să fii partenerul meu? - Mai mult decât orice.
Bine. Cred că ar trebui să ne scriem pe ceva ideile.
- Într-un caiet. - Da.
Un caiet magic, învelit în piele şi cu curele.
- N-am decât un caiet normal. - E bun şi ăla.
Şi deci primul nostru truc va fi "Confeti ieşind din pălărie".
Nemaipomenit.
Incredibil. Incredibil.
Burt. Burt. Vreau să lucrezi pentru mine. Aici, la Bally's.
Dar vreau să te rog ceva.
Vreau să-l laşi pe Anton.
E... Cum să zic... neinteresant.
Fără supărare.
Nu e nicio supărare.
Îmi pare rău, Doug. Eu şi Anton facem echipă.
Aşa a fost şi aşa va rămâne.
Corect. Bun venit la Bally's, băieţi.
Felicitări.
ABRACATASTIC! UN CONTRACT DE MILIOANE
INCREDIBILII Burt WONDERSTONE & Anton MARVELTON
Sala Burt & Anton
Doamnelor şi domnilor. Incredibilii Burt şi Anton!
Incredibilii Burt & Anton O PRIETENIE MAGICĂ!
10 ANI MAI TÂRZIU
Bună seara, doamnelor şi domnilor. Sunt Burt Wonderstone.
Iar eu sunt Anton Marvelton.
Dar, bineînţeles, ştiaţi deja.
Ceea ce nu ştiţi e că eu şi Burt
suntem prieteni şi parteneri magici din copilărie.
Dintotdeauna am ştiut că prietenia noastră avea ceva deosebit.
Mai ţii minte când jucam Spânzurătoarea?
Sigur, Anton. Dar noi nu jucam jocul ăsta ca ceilalţi copii.
Doamnelor şi domnilor, frumoasa noastră asistentă, Nicole.
Stai puţin, stai puţin, Anton.
Am venit să executăm trucuri magice, nu pe Nicole.
E timpul pentru:
- "Spânzurătoarea". - "Spânzurătoarea".
De asta se cheamă:
- Prietenie magică. - Prietenie magică.
Noapte după noapte sunt în iadul magiei.
De ce durează atât să faci schimbarea?
- Stau sub pelerină ca un fraier. - Nu mă mai bate la cap.
Am făcut mişcarea asta la fel cum am făcut-o în ultimii 10 ani.
Eşti nerăbdător.
Da, Anton, pentru că trebuie să împart pelerina cu un împuţit.
Vrei doar să se termine spectacolul.
Îi aduce cineva un prosop? Tamponează bine.
- Transpir pentru că muncesc din greu. - Ia telefonul!
Crezi că-mi e uşor să-ţi prind hamul pe întuneric?
Vrei să las ştreangul să-ţi rupă gâtul?
Putem avea un spectacol fără să vă certaţi?
Scuze. Interferăm cu interpretarea ta de manechin care merge?
- Gata. Ştii ce? Demisionez. - Demisionezi?
- Demisionez. - Demisionezi?
- Demi... - Demisionezi?
- Demisionez. - Angajează-te la Cirque du S-o iei.
- E a doua pe luna asta. - Nu sunt greu de înlocuit.
Apropo. Tu.
- Poftim? - Da.
- Cum te cheamă? - Jane.
- Cunoşti trucurile? - Da. Ai nevoie de ceva?
- 30 de secunde până la "Dulapul lui Burt". - Vei fi Nicole.
Oh! Dle Wonderstone, e o onoare incredibilă.
Nu cred că sunt pregătită. Nu am repetat.
Mi-ar trebui câţiva ani... Ce costum e ăsta?
Dle Marvelton, nu e o idee bună.
- O să fii grozavă. - Publicul mă înspăimântă.
- Nu-ţi face griji. - Habar nu ai. Mi-e temă... E prea strâmt.
Ce? Fata asta n-are coaste.
I-ai luat părul.
Ştiţi oameni buni, când creşti ca magician,
prima evadare pe care o înveţi e cea din dulapul de la şcoală.
Musculoşii ne urau,
pentru că le suflam mereu prietenele
folosindu-ne de puterea magiei!
- Îţi stă bine blondă. - Oh, mersi.
- Eşti drăguţă. - Mersi.
Am primit, în sfârşit, patul pe care-l comandasem.
Ce? Scuză-mă, încerc să mă concentrez.
În spatele tău.
E imens. Cel mai mare pat din Vegas. Încap în el douăzeci şi patru de adulţi.
Dacă sună telefonul şi sunt în cealaltă parte a patului, nu ajung la el.
N-am cum. Sabie.
Doamne.
Ideea e că este un pat imens.
Şi mă întrebam, ai vrea să-l vezi diseară,
dezbrăcată?
Nu cred că e o idee prea bună,
... pentru că de abia am început să lucrăm... - Uite ce e, Nicole.
- Mă cheamă Jane. - Sabie.
Ştiu că e primul tău spectacol şi totul e nou şi palpitant,
dar după ce faci chestia asta de 5.000 de ori
o să găseşti că făcând sex cu mine e singurul mod
de a-ţi uşura corvoada existenţei tale jalnice.
- Pe scurt, hai să facem sex. - Nu se va întâmpla.
- Eşti lesbiană? - Crezi că orice femeie care te refuză
... e lesbiană? - Nu. M-am culcat cu multe lesbiene.
Te-am venerat timp de 10 ani, iar tu m-ai făcut să te urăsc în 60 de secunde.
Aici.
Se pare că eu am câştigat de data asta, fraiere cu muşchi!
Doamnelor şi domnilor, cel mai celebru număr de iluzionism.
- Ştiţi cum se termină. - Se cheamă:
- "Cap de bărbat/Corp de femeie". - "Cap de bărbat/Corp de femeie".
Bun!
Începem.
Pentru a realiza acest lucru imposibil,
va trebui ca o doamnă din public să se ofere voluntară.
O doamnă voluntară. Să vedem.
E cineva? Cine vrea?
Cine se oferă pentru "Cap de bărbat/Corp de femeie"?
Vrei să vii alături de mine pe scenă?
Ce ziceţi de nişte aplauze?
Nu-mi vine să cred că mi-o trag cu Burt Wonderstone.
Cred că n-ai mai trăit aşa ceva.
Camera ta e aşa de frumoasă.
Nu e camera mea.
Asta e camera mea.
Oh, Doamne!
- Oh, Doamne. Ce frumoasă e. - Da, e.
- Ia uită-te! - Uite-mă.
- Oh, Doamne, uite costumul tău! - Da, da.
Postere.
Oh, Doamne! Uită-te!
Şi uite-mă.
Da, vino cu mine, te rog.
Fii drăguţă şi sari pe bancă, te rog.
Cu picioarele în direcţia aia, ţine braţele ca şi cum ai avea un dovleac uriaş.
Bun.
Deci, Miranda, ce visuri ai?
Mi-ar plăcea să am propriile mele saloane de coafură.
Grozav. Eşti interesantă. Vino, te rog.
Fără muşcături sau zgârieturi, nimic care să lase urme.
Ăsta e un formular standard în care declari că eşti majoră
şi că îţi dai consimţământul la actele sexuale care vor urma.
Sunt multe hârtii.
Sunt multe acte sexuale.
Oh, Doamne! E imens!
Cel mai mare pat din Vegas.
Bună, Jimbo! Uite. Mai adu-mi una mică.
Ai făcut treabă bună astăzi.
Vreau să te răsplătesc pentru serviciul tău excelent cu 100 de dolari.
O să-i transformi într-o bancnotă de un dolar când o să-i iau.
De unde ai scos-o? Cine ar face aşa ceva?
Nu e frumos. Un bacşiş de un dolar e jalnic.
Îţi dau 100$.
Oh, Doamne. Iar mi-ai făcut-o.
Într-adevăr. Nu te înveţi minte niciodată.
Nu se învaţă minte.
Îmi pare rău.
Hei, Jim, cred că ai ceva în buzunar.
Mulţumesc, dle Marvelton.
Ia uite cine e aici.
Burt?
Anton. Lucius Belvedere. Rick Incredibilul.
Asta e o ocazie rară.
Nu mai ţin minte când v-am văzut împreună în afara scenei.
Suntem amândoi ocupaţi.
Ne vedem în fiecare zi.
- Cum merge spectacolul? - Nu prea bine. Bine.
Destul de bine. E în regulă.
Sunt în hol, fac tura de la 2 la 2,30. De miercuri...
Adică doar miercurea. Şi mai fac şi nişte webisoade.
- Să impulsionez afacerile. - Ce naiba e un webisod?
Vorbeşti serios? Ce e un webis...? E un spectacol făcut pentru difuzare pe Internet.
E ca atunci când eşti la TV sau apari într-un film, doar că
scapi de complicaţiile vizionării.
Ce ai păţit la mână?
Unul dintre tigrii mei bengalezi a început să cam muşte în ultima vreme.
De aceea fac magie comică şi nu magie cu tigri.
Vreau ca publicul să moară de râs, nu să mă muşte tigri...
Nu vreau să mor eu. Publicul să moară...
Ştii ce? Las-o baltă.
- E greu. - E greu.
- În mintea mea părea amuzant.
Dacă petrec mai mult de o oră departe de tigri,
uită cine sunt şi mă atacă.
La fel ca nevastă-mea şi copiii mei.
Când zic "nevastă şi copii" mă refer la dihorii mei de companie.
Dacă aş fi avut nevastă şi copii şi n-aş fi fost singur acasă.
- Ce se întâmplă? - Mâncând îngheţată pe băţ.
Ar trebui să mergem să vedem. Ca grup? Ca grup de prieteni?
Mulţumesc. Păreţi a fi un public deschis la minte.
Se vor întâmpla lucruri pe care mulţi dintre voi cu greu le pot accepta.
Dacă sunteţi sensibili, vă recomand să vă refugiaţi în cazinouri.
Circulaţi.
Sau stingeţi camera.
Vă las un moment.
Felicitări. Sunteţi cu adevărat curajoşi.
Sper doar că veţi putea face faţă focului!
Ia-l de pe mine!
Chiar că te-a nimerit cu mingea de foc.
Scuze. Nu m-am putut abţine.
Ai simţul umorului. Ce-o fi însemnând asta.
- Mă ajuţi să fac un truc? - Sigur.
Asta a şi făcut.
Cine e tipul?
E Steve Gray, magicianul străzii.
Tipul e magician? Nici măcar nu are costum.
Alege o carte. Arat-o mulţimii şi aşa mai departe.
Acum scoate carioca din buzunar
şi scrie numele mamei tale pe carte.
Dar n-am...
Ce chestie!
Ce e cu toate camerele astea?
Îşi filmează propriul spectacol, Steve Gray: Violatorul de creiere.
- "Violatorul de creiere"? - Da.
Trăieşti în pustiu?
Haide, haide.
Dorothy. Numele mamei lui e Dorothy.
Frumos nume.
O iau pe Dorothy, o pun în mijlocul pachetului de cărţi
şi o bag înapoi în buzunar.
Acum trage-mi una în faţă.
- Ce? - Trage-mi una. Cât poţi de tare.
- Nu o să fac asta. - Bineînţeles.
Uneori, rolurile pe care suntem forţaţi să le jucăm în viaţă sunt greu de înţeles.
Ca mama ta, Dorothy,
care în beneficiul marinarilor din lumea largă a dus o viaţă de curvă.
Târfothy. Aşa o strigau.
Lasă-te păgubaşă, Târfothy.
Nu mai eşti în Kansas, Târfothy.
- Nu, nu. - Doamne!
- E regizată treaba? - A arătat ca un pumn adevărat.
E în regulă!
L-am iertat deja.
L-am provocat şi i-am stârnit durerea.
Se umflă destul de repede.
Mai bine să-mi descarc presiunea.
E mai bine.
Stai.
Se pare că e ceva înăuntru.
Daţi-mi voie să...
Unu!
Doi!
Trei!
Tati!
Mă întreb ce o fi.
E cartea!
Ce trăsnaie!
Aşa cum a fost la început,
să fie şi la sfârşit.
Am încercat să-i avertizez.
Ce nebunie, frate!
Faceţi loc.
Bună. Nu te-am mai văzut pe aici.
Nu cred că am avut plăcerea.
Ţi-am văzut spectacolul pe stradă
şi a fost dezgustător. Dar destul de bun.
Bun. Prost.
Nu mă ghidez după astfel de categorii.
Te pot ruga să-mi semnezi ceva?
De obicei nu dau autografe, dar cred că pot face o excepţie.
E un consimţământ scris.
În caz că apari în fundal. Nu vreau să fiu nevoit să-ţi pixelez faţa.
- Trebuie să semnez şi eu? - Nu, pot să-ţi pixelez faţa.
În fine, avem un spectacol la Bally's
şi ţi-aş putea da nişte bilete, dacă vrei să vezi numărul nostru.
Avem un truc, e cap de bărbat...
Ştii ce?
Imaginează-ţi că încă mai sunt aici şi spune-mi tot.
Din Chicago, Violatorul de creiere.
Recordul mondial la holbat a fost de 24 de ore.
Eu o fac de mai bine de trei zile şi, sincer, sunt plictisit.
O să animez atmosfera cu puţin spray cu piper.
Adu-l.
Mă vedeţi clipind? Nu clipesc!
Pentru mult timp!
- E ca un zeu. Un zeu al sprayului cu piper. - Dezagreabil, dar într-un fel grozav.
Cu siguranţă e supraomenesc.
A spart recordul!
Aici, la Bally's, veţi fi răsfăţat ca un bebeluş enorm.
Sunt uscătoare de păr şi mese de călcat în fiecare cameră.
Şi dacă vă plac restaurantele,
veţi îndrăgi restaurantul nostru de marcă, Restaurantul Bally.
Şi după cină mergeţi să-i vedeţi pe Incredibilii Burt & Anton
în propria lor sală de spectacole Burt & Anton.
Bună seara, doamnelor şi domnilor. Sunt Burt Wonderstone.
Iar eu sunt Anton Marvelton.
Dar, bineînţeles, deja ştiaţi asta.
Pentru a realiza acest lucru imposibil,
va trebui ca o doamnă din public să se ofere voluntară. Cine să fie?
Cine se oferă voluntară?
Bun.
Nu.
Eşti bărbat.
Da, 2 milioane de dolari.
Două milioane şi jumătate.
Îmi pare rău, băieţi.
Ce mai faceţi?
Incredibil.
Uite ce mare s-a făcut Judah.
- Da. - Ce vârstă are?
Nu ştiu.
Dar să vă spun ceva. Copilul ăsta e cel mai mare fan al vostru.
Îmi place!
Din păcate, încep să cred că e singurul vostru fan.
- Poftim? - Biletele voastre se vând jalnic.
- Avem publicul nostru fidel. - Vă trebuie un public mai tânăr.
Aţi auzit de tipul ăla, Steve Gray?
Doamne! Să-ţi spun ceva despre Steve Gray.
Nu face decât să vorbească prostii şi să se taie. Oricine poate face asta.
Nepoată-mea face asta.
Publicul lui fidel, la nivel naţional, are vârsta cuprinsă între 25 şi 45 de ani.
L-au denumit viitorul magiei.
Vrei să vezi ultimul lui număr?
Bine.
Timp de 12 zile a ţinut pipi în el.
Nu!
Nu rataţi ultima oră a numărului lui Steve Gray.
"Ţine-l în tine".
E o fântână? Pe bune, se poate opri?
Nu e corect.
În direct de la Intense TV.
Sunt sigur că e normal, dar mă lasă picioarele.
La ce te gândeşti acum?
Chiar că trebuie să fac pipi, Richard.
Da.
A reuşit până acum, dar va rezista?
Ar trebui să fie deja mort. Are în vine mai multă urină decât sânge.
Urmăriţi-ne vineri seara pe Intense TV.
Magician? Asta numeşti tu magician? Chiar ţi-a plăcut?
Nu-mi place nimic din rahaturile astea.
Aşadar, Burt,
asta este broşura pentru noul meu hotel, Doug.
Acest hotel e la fel ca celelalte.
Dar totul va costa cu 70°% mai mult.
Ştiţi de ce pot face asta?
- Pentru că e mai lustruit? - Gura.
Pentru că e nou.
Şi oamenilor le place noul.
Când oamenilor le place ceva, acel ceva devine valoros.
Deci nou înseamnă valoros. Înţelegi ce spun?
Voi faceţi aceleaşi numere jalnice de când v-am angajat.
Intraţi pe scenă pe acelaşi cântec.
Se cheamă "Abracadabra". Şi e un cântec modern clasic.
- E un rahat. - Sunt de acord cu el, Burt.
Nu avem scuze să nu facem ceva măreţ. Ceva demn de prima pagină.
Nu ţin pipi în mine!
Steve Gray a ţinut pipi în el.
Deţine drepturile de autor.
Trebuie să faceţi altceva, ceva nou.
Aş putea să ţin caca în mine.
Iau o masă copioasă. Mănânc nişte iaurt şi granola.
Şi ţin caca. Timp de 24 de ore.
- Care e problema lui? - "Va face Burt caca?"
"Se va întâmpla?"
"Va face în pantaloni?"
Cred că am o idee.
Mai mult.
De ce se cheamă Cutia fierbinte?
Pentru că soarele Vegasului va transforma cutia de plexiglas într-un cuptor.
Estimăm că temperatura interioară ar putea ajunge la 93 de grade.
Tu şi Burt Wonderstone plănuiţi să staţi în cutie o săptămână?
Aşa e, dnă reporter. Bună ziua.
Scuzaţi-ne.
Ce porţi?
Costumul meu de magician pentru că sunt magician.
Scopul acestui număr e să devenim mai actuali. Trebuie să te schimbi.
Ăsta e Vegas, drăguţilor. Uitaţi-vă la mulţime. Aşa da.
E fantastic. Aş vrea să pot veni cu voi.
Nu vrei să faci asta, băiete. O să pută groaznic.
Băieţi, suntem gata.
- O să porţi costumul ăsta? - Da.
E catifea, Burt. O să mori.
E mai bine.
Doamnelor şi domnilor, frumoasa Nicole!
Nu uitaţi, tot ce aveţi de făcut e să nu faceţi nimic.
Aşa.
Tocmai am realizat că nu voi face sex o săptămână.
- Ce faci? - Exerciţii de respiraţie.
Le-am făcut toată săptămâna.
- Practici respiraţia? - Da.
Bine.
O privelişte frumoasă.
E mai mică decât am crezut.
Poate dacă veneai măcar la o repetiţie...
"Poate dacă veneam măcar la o repetiţie..."
Poate că tu trebuie să repeţi statul în cutie, Anton. Eu nu.
- Bine. - Eu nu.
Nu pot să respir! Nu pot să respir!
- Ba poţi! Ba poţi! - Nu, e aşa de mică!
Calmează-te. N-au trecut decât 20 de minute.
- Nu mă atinge! - Bine.
Ne distrăm!
Burt! Termină!
Te rog, termină.
- Burt, o să spargi cutia. - Nu, tu o să spargi cutia!
Ajutaţi-ne!
Ajutaţi-mă! Ajutaţi-mă!
- Burt! - Ajută-mă! Alunec.
E cel mai grozav truc!
Ţine-te, Burt! Respiră, Burt!
- Nu intra în panică! - Gura!
Coboară macaraua!
- Ce faci? Nu! - Mă caţăr!
Hei, nu aşa!
Mă omori!
Grăbeşte-te!
Nu, Burt!
Oh, mi-am rupt gleznele.
M-ai lovit cu faţa direct în genunchi.
Ţi-am spus că e o idee proastă.
Nu a fost o idee proastă, Burt!
A fost o idee bună distrusă de un nemernic plin de sine!
Oh, pe bune?
Parteneriatul ăsta a luat sfârşit. Demisionez!
Ce? Din cauza câtorva glezne luxate?
- Are câteva coaste rupte. - Ce egoist eşti!
Eu? Nu pot să cred că te-am tolerat atâţia ani!
Ştii ce? N-am nevoie de tine. Nimeni nu vine să te vadă pe tine.
Se cheamă "Incredibilul Burt & Anton",
nu "Incredibilul Burt & Incredibilul Anton"!
- "Incredibil" se referă la amândoi! - E urât ce ai spus!
Mă rog! O meriţi!
Îţi urez succes, bulangiu incredibil ce eşti!
- O să te descurci. - Nu se ştie.
Tu eşti bulangiul.
Aşa deci?
Treizeci de ani de prietenie, Burt. Spune ceva.
Doamnelor şi domnilor,
Cutia fierbinte!
Da, oameni buni, e o zi foarte tristă.
Judah!
Judah, mişcă-ţi fundul.
Burt, eşti aici?
Oh, bună, Nicole. Fac baie.
- Sunt Jane. Aştept până termini. - Nu! E cu spumă.
Nu se vede nimic. Poţi să vii.
Bine. Cred că trebuie să discutăm pentru că eu...
Oh, Doamne! Burt.
Se pare că s-a topit spuma.
Poftim. Nu e mai bine.
Uite ce e. Voiam să discut cu tine despre spectacol.
Spectacolul continuă.
Se cheamă "Burt & Anton: O prietenie magică".
- Da şi? - Anton nu mai e.
- Şi? - Cum vom face spectacolul?
- Nicole. Să-ţi explic ceva. - Jane.
N-am nevoie de partener. N-am avut niciodată, nu de Anton, în orice caz.
Era doar o povară.
Cu ce a contribuit el la treaba asta?
Spirit de afaceri, idei şi prietenie.
E mai bine fără el.
Chiar crezi că te poţi descurca singur?
- Încearcă, eu una nu vreau să văd. - N-am nevoie de el şi nici de tine!
Bine, pentru că nici nu suntem cu tine.
Şi încă ceva! De ce nu intri în cadă?
Oh, Doamne.
Sala Burt
Doamnelor şi domnilor, sunt Burt Wonderstone.
Dar, bineînţeles, deja ştiaţi.
Ce s-ar putea să nu ştiţi
e că am fost tovarăş de magie din copilărie.
Am ştiut mereu că e ceva deosebit
în prietenia mea
cu mine însumi.
Mai ţin minte jocul meu de-a spânzurătoarea?
Sigur că da.
Îl jucam puţin altfel decât ceilalţi copii.
Staţi puţin.
Pelerina.
"Spânzurătoarea".
- A fost de tot rahatul. - Cred că a fost destul de bine.
A fost un dezastru!
Gata! O să opresc spectacolul ăsta!
Ce tot spui?
Ai spus că vei face un spectacol nou! A fost acelaşi, dar fără Anton!
Nu poţi fi tovarăş de magie cu tine însuţi!
Bine! Orice hotel din Vegas ar da orice să-l aibă pe Burt Wonderstone.
- Serios? - Şi am şi economisit o grămadă de bani.
N-ai economisit nimic.
Ce sunt toate palavrele astea? E păsărească.
- Şi investiţiile mele? - Da. Bine.
Investiţiile tale? Aha.
Asta e apa ta de izvor mexicană, Aqua de Leche.
A fost un produs foarte elegant. Cu ambalaj foarte sofisticat.
E apă mexicană, Burt.
Vindeai promisiuni de diaree cu trei dolari sticla.
Şi milioanele investite în restaurantul cu temă...
Cafeneaua Titanic a lui James Cameron a fost o idee foarte bună.
Singurele noastre greşeli au fost:
A, am făcut podeaua prea înclinată, mâncarea aluneca de pe farfurii
şi B, n-am obţinut permisiunea lui James Cameron.
Ne trebuia permisiunea lui. Am discutat.
Ai un stil de viaţă extravagant. Nu pricepi, Burt?
Luna trecută ai cheltuit 75.000 $ pe lenjerii de pat.
Vrei să spui că nu am niciun ban?
Ai nişte obligaţiuni. Poftim.
Cei 200 de dolari pe care mi i-a dat bunica.
Da, 200 de dolari în 1973.
În prezent valorează:
248 $.
Nu te strâmba.
- Burt? - Bună, Nicole. Ce mai faci? Super.
A trebuit să renunţ la camera mea şi mă întrebam dacă pot
... să stau la tine câteva nopţi. - Oh, nu e o idee prea bună, pentru că...
Treaba stă în felul următor. N-am mâncat nimic de 24 de ore,
pentru că se pare că servirea în cameră nu se face în afara hotelului.
Da, cam aşa stă treaba.
Cred că poţi sta aici o noapte. Ştii unde locuiesc?
Îmi trebuie mâncare de iepuri şi seminţe de păsări.
Dar chiar ţi-a fost foame.
Mai aveam puţin şi mâncam unul dintre iepuri.
Dar au păduchi.
Uită-te la mine. Burt Wonderstone, cel mai mare magician din lume
stând în apartamentul ăsta minuscul şi mâncând lăturile astea.
Ce este asta?
E tilapia fript cu muguri de dovleac.
Ce terci oribil. Îmi închipui că asta mănâncă deţinuţii.
Strâng eu. Lasă-mă pe mine.
Mersi.
Oh, nu e...
Bun.
Sunt eu şi bunica. Era dansatoare de cabaret.
Veneam s-o vizitez în Vegas.
Atunci ţi-am văzut spectacolul la Golden Nugget. A fost aşa de bun.
Am ştiut pe loc că vreau să fac magie.
- Serios? - Da.
Ştii cât e ceasul?
Este...
Foarte bine. Dă-mi-l înapoi, te rog.
Ţi l-am dat deja.
- Bun. Ştii să faci nişte trucuri. - Oh, portofelul tău.
Oh, Doamne, chiar eşti falit. Cinci dolari?
Am... chiar am nevoie de ei.
Nu-i mototoli.
Am milioane de idei, Burt.
Chiar credeai că vreau să fiu asistentă de magician?
- Da. - Nu, Burt!
Fă-mă partenera ta.
- Biata Nicole. - Mă cheamă Jane.
Numărul meu e incredibil de sofisticat.
E produsul multor ani de studiu şi de antrenament
şi, fără supărare, mai eşti şi fată pe deasupra.
Cred că glumeşti.
Nu că fetele nu pot practica magia. Dar bărbaţii se pricep mai bine.
Ştii ce? Nu vreau să te mai văd aici.
Şi nici nu vreau să lucrez cu tine.
Doar pentru că am spus că bărbaţii sunt mai buni?
Am spus fără supărare. Aşadar nu te poţi supăra.
Legal vorbind.
Când te-am văzut acum zece ani îţi plăcea ce făceai.
Publicul simţea asta până la cei din ultimul rând.
Şi acum nu eşti decât umbra jalnică a ceea ce ai fost cândva.
Nu vreau să fiu asociată cu tine.
Ce faci?
Am interpretat greşit?
- Da. Foarte. Ieşi afară. - Bine.
- Am multe opţiuni. - Foarte bine.
Palmierii umbroşi MOTEL
Ce mic e.
Spuneam că patul ăsta e potrivit pentru un câine sau un copil mic.
Am nevoie de un pat mai mare.
E oraşul tău, Burt. Mâine îl vei recuceri.
Cu Steve Wynn, vă rog.
Burt Wonderstone.
Ştii când se termină şedinţa?
Aş vrea să vorbesc cu Steve Wynn.
Îi spui familiei Hilton că a sunat Burt Wonderstone?
Mă poate suna înapoi dl Trump?
Nu contează care dintre Hiltoni. E bine şi Nicky.
Îi spui doamnei Trump să mă sune înapoi? Cu dl Luxor, te rog.
Nu înţeleg.
Nu cred. Nu caut partener.
Lucrez singur de atâţia ani şi îmi merge bine.
- David, de când suntem noi prieteni? - Nu suntem prieteni.
Da, dar dacă facem echipă, cariera ta va lua avânt.
Am deja steaua mea pe Aleea Gloriei în Hollywood.
Imaginează-ţi:
"Incredibilii Burt & David".
Nu.
Bun.
SERVICIU EXCLUSIV PENTRU LAS VEGAS VEST
FAIMOSUL MAGICIAN BURT WONDERSTONE!
Mulţumesc. Pot face să dispară multe lichide,
dar nimic nu absoarbe lichidul mai bine decât prosoapele de hârtie Bounty.
Sunt cele mai absorbante. Două role pentru 2,99.
Bine, Burt.
- Cred că e de ajuns. - Mersi, Terry.
Dacă te mai pot ajuta cu ceva, ai cartea mea de vizită.
- Da. - Ai numărul meu de mobil.
O să-l trec pe vibraţii.
Evadare de unde?
- Eşti cel mai cel! - Aşa e, Steve!
Sunt sigur că aţi văzut oameni mergând pe cărbuni încinşi.
Dar mă îndoiesc că aţi văzut pe cineva
petrecându-şi noaptea
pe cărbuni încinşi.
Incredibil!
Ştiţi ce spun când văd un pat de
cărbuni încinşi?
Aduceţi-mi-l!
Aţi ghicit.
Ceea ce mirosiţi nu e friptură la grătar.
Este chiar carnea mea.
E o nebunie.
Ne vedem dimineaţă!
Să mă trezească cineva, astfel o să dorm până târziu!
Anunţuri
Comunitatea persoanelor în vârstă CAUTĂ COMEDIANT
NU AVEM LOCURI
AVEM LOCURI
Sub O, 62.
Aceasta e sala comună unde îţi vei face majoritatea numerelor.
Ce fel de oameni ajung aici?
Majoritatea au fost artişti de cazino.
- Cântăreţi de bar, stripperi. - B-1, dragule.
Imitatori de celebrităţi.
Aici vin să moară bătrânii comedianţi.
Şi cei care nu sunt chiar aşa de bătrâni.
I-29.
Bună. Ce faci?
Cum te cheamă?
Grace.
Grace, eu sunt Burt.
Ai o brăţară foarte drăguţă.
Pot s-o văd puţin?
Nu te grăbi.
Clema e în spate.
Da. Uite, poftim.
Mersi.
Fii atentă.
Unde a dispărut?
Nu ştiu.
Nepoata mea mi-a dat-o.
Ce ai făcut?
Nu. Uite-o aici.
E la mine. E la mine. E chiar aici.
Sunt magician.
Trebuia să-ţi fi spus.
Oh, Doamne.
E în regulă.
Domnule, fiţi bun şi alegeţi o carte din acest pachet.
Profită de voi.
- Arătaţi cartea celorlalţi. Nu mie. - Nu-l asculta. Te păcăleşte.
Puneţi cartea înapoi în pachet. Nu-mi arătaţi cartea.
- O să tai pachetul o dată... - Cunoaşte deja cartea.
- Asta e cartea? - Nu.
- Serios? E ciudat. - Face parte din număr.
O să greşească de două ori şi apoi o să-ţi spună că e la tine în buzunar.
- Mersi, dle, că mi-ai distrus numărul. - Mersi că eşti atât de jalnic.
Hei, amice. Tu ăsta cu pulover.
- Care e problema ta? - Eu n-am nicio problemă, tu ai.
Tehnica Zarrow lasă de dorit,
îţi mişti buzele când faci numărătoarea Elmsley
şi discursul tău e plictisitor. Scopul tău e să uimeşti lumea,
nu s-o adormi, pentru numele lui Dumnezeu.
Serios? Şi mai ce altceva?
Lumea vrea să creadă că ceea ce vede e magie autentică, nu spectacol de magie.
Dacă tu nu crezi în ce faci, ei cum să creadă?
N-ai pic de bucurie în tine, fiule.
N-ai pasiune.
Tu poate că ai văzut trucurile astea de o mie de ori, dar ei nu.
Oh, Doamne.
Eşti Rance Holloway.
Am...
Aveam trusa ta de magie când eram copil. De dragul tău am devenit magician.
O să te despăgubesc.
Nu cred că ai înţeles.
Sunt Burt Wonderstone.
Să înţeleg că trebuie să leşin?
Am fost cap de afiş la Bally's în ultimii zece ani.
Sunt foarte, foarte celebru.
Am părăsit branşa şi nu citesc ziarele de specialitate
şi am întârziat la comă.
Putem vorbi două minute?
Pa.
Şi cu asta ar putea câştiga!
Diseară la Violatorul de creiere:
Va fi vărsare de sânge?
Şi cu asta abordăm profilul din această seară.
Un om care a lăsat în urmă fastul şi gloria celebrităţii aduse de Las Vegas
pentru a urma un alt drum.
Numele lui este Anton Marvelton.
PROVINCIA PURSAT, CAMBODGIA
Am demarat operaţiunea Presto! Pentru că am văzut câtă suferinţă e în lume.
Am mers în locuri în care copiii nu au nici mâncare, nici apă
şi le-am oferit magie.
Operaţiunea Presto! SET MAGIC
Le oferi şi mâncare şi apă?
Nu. Sunt magician. Le ofer magie.
Bună, copii! Poftim.
Asta e pentru tine.
Poftim, tinere.
Şi pentru tine.
Să-ţi vedem zâmbetul.
Nu vă temeţi. Am destule, pentru toată lumea.
Ce avem aici?
Presto!
Şi asta nu e tot.
Hei, ia uite.
Ce zici de asta?
Poftim.
Asta e pentru tine şi pentru tine.
Trebuie să aibă iepuri vii ca să practice magia, nu sunteţi de acord?
Această regiune e plină de probleme.
Nu numai că e o sărăcie lucie şi nu există apă curentă,
dar localnicii sunt dependenţi de un drog puternic, frunza de kratom.
Îşi pierd cunoştinţa timp de o oră.
Încerc să-i scot de sub efectul drogului şi să-i atrag cu magia.
Te afli aici din cauză că, printre altele, ai rupt relaţia
cu tovarăşul tău de magie şi cel mai bun prieten, Burt Wonderstone.
A fost cel mai bun prieten al meu.
Mi-a fost ca un frate.
Şi îi voi rămâne mereu recunoscător că mi-a arătat primul meu truc.
Îţi mai aminteşti ce a fost?
O batistă care dispărea.
E prima scamatorie pe care o învaţă toţi, dar ştii ceva?
Când a făcut-o Burt în ziua aceea,
chiar m-a lăsat cu gura căscată.
Rance, hai să facem nişte scamatorii.
Rance.
Doamne!
Ce faci aici?
- Vreau să fac nişte trucuri. - Ce cauţi în camera mea?
- Uite ce am adus. Mai ţii minte? - Nu-mi pasă.
Mă gândeam că putem face nişte trucuri împreună.
Scopul trusei de magie era să înveţi să faci trucurile fără mine.
Nodul în balans.
Şi inelele? Ţii minte inelele?
Cum făceam?
Dacă îţi arăt, mă laşi în pace?
Vedem.
DI Holloway
Îl scoţi uşor, trebuie să iei degetele şi gata.
Nu e bine. Am văzut colţul cărţii.
- Pe bune? - Da.
- Acolo? - Da. Ţine degetele mai apropiate.
- Aşa. - Mai apropiate!
Cum naiba ai reuşit să apari pe scenele din Las Vegas?
N-am prea făcut scamatorii cu cărţi de joc. Foloseam mai mult obiecte mari.
Obiecte mari.
Pot să te întreb ceva?
Dacă crezi că trebuie.
Ce s-a întâmplat? Adică, erai cap de afiş la Bally's
şi apoi ai dispărut.
Dă-mi sarea.
Îţi aduci aminte de ce te-ai făcut magician?
Pentru că tuturor le plac magicienii.
Exact.
Cum...?
Cum ai...?
Ceea ce simţi acum,
această senzaţie de uimire, această mirare,
sentimentul că orice în lumea asta este posibil?
De asta te-ai făcut magician.
De asta m-am făcut şi eu magician.
- Asta şi femeile. - Asta şi femeile.
Şi de ce ai renunţat pur şi simplu?
Într-o bună zi eram pe scenă şi deodată totul devenise automatism,
devenise mecanic
şi nu mi-a plăcut sentimentul.
Aşa că am plecat fără să mă uit înapoi.
Dar cum ai făcut scamatoria cu pasărea?
E parţial dezosată.
Alo?
Vin imediat.
Burt! Burt, ce mai faci?
- Doug. - Vino.
- Cum te descurci? - Foarte bine, foarte bine.
Ia loc.
După cum îţi spuneam, vreau să vorbim despre un spectacol.
Da, da. Ce propui? O revenire triumfătoare la Bally's?
Sau poate un nou spectacol la noul tău hotel?
De fapt, la altceva m-am gândit.
Da.
Judah împlineşte...
Nu ştiu. Împlineşte nişte ani şi dăm o petrecere acasă
şi când l-am întrebat pe cine vrea ca magician la petrecere
mi-a spus că te vrea pe tine.
Serios?
Ştiu, ştiu. Nici mie nu mi-a venit să cred.
I l-am oferit pe Miley Cyrus şi pe Justin Bieber şi Mandy Patinkin.
Dar nu şi nu. Mi-a zis că te vrea pe tine.
Marele şi minunatul Burt Wonderstone.
Zece ani am interpretat în cea mai mare sală din Vegas.
Am cutreierat lumea, am luat masa cu regi.
- Şi acum... - Te plătesc 500 de dolari.
- Accept! - Bine.
Doug Munny m-a rugat să vin la aniversarea băiatului lui.
Te duci?
- Mă duc dacă vrei să-mi fii partener. - Nu ştiu. Va trebui să mă rad.
Haide, Rance, o să ne distrăm.
Ţi se citeşte în privire. Când faci scamatorii pari că ai din nou 80 de ani.
Vreau să-ţi arăt ceva care te va face să te răzgândeşti.
Am 75 de ani.
Doamnelor şi domnilor, Pinata umană!
Azi dimineaţă am mâncat o mie de bomboane
şi trebuie să le dau afară, altfel mor.
- Ce e asta, o evadare? - N-aş băga mâna în foc.
Haideţi, loviţi-mă cât puteţi de tare.
Loviţi-mă! Da! Asta e tot ce puteţi?
Oh, Doamne. E dezgustător.
Pot să mă fac magician când mă fac mare?
Poate, dacă iei note bune.
Asta numesc ei magie în ziua de azi? E o porcărie teribilă!
Haide, haide!
Doamnelor şi domnilor, Steve Gray.
Nicole?
Jane.
Dumnezeule, e cel mai jalnic lucru pe care l-am văzut vreodată.
Şi am asistat la naşterea copiilor mei.
Doamne sfinte. Glumeşti, Burt?
Nu ne-ai spus niciodată că eşti prieten cu marele Rance Holloway!
E o onoare, dle.
- Eşti drăguţ. - Dle Holloway.
Ce naiba ai păţit?
Lucrez cu feline. Din alea mari.
Am avut o întâlnire aseară şi una dintre ele a devenit geloasă şi m-a zgâriat.
- La naiba. - Prietena mea a păţit-o şi mai rău.
Ziceau că e un bar al magicienilor.
- Ce faci aici? - Dle Gray.
Ce faci tu nu e magie.
E maimuţăreală.
Înţeleg. E normal ca frunza uscată să se teamă de vântul toamnei.
Nu mai ajunge să scoţi un iepure din pălărie.
Trebuie să-ţi smulgi inima din piept.
Ce naiba înseamnă asta?
Înseamnă că eu iau coşmarurile oamenilor şi le transform în realitate de vis.
Ce naiba înseamnă realitate de vis?
Şi tu cine eşti?
O clipă, Steve. Vrei să spui că nu ştii cine e Rance Holloway?
- N-am auzit de el. - Lui îi datorăm totul.
Iar tu nu ştii cine e.
N-am spus că nu ştiu cine e.
Am spus că n-am auzit de el.
Pielea ta mă face să plâng.
E un hombre foarte ciudat.
Când începem să repetăm pentru aniversarea copilului?
- Eşti gata? - Hai să încercăm.
- Ai vrea să joci golf? - Sigur!
Poftim.
Hai să jucăm golf. Ce?
- Rance Holloway! - Mersi.
Asta e batista mea.
Ţi-am spus că te vei descurca.
Burt?
Salut. Ce faci aici?
Am venit s-o vizitez pe bunica.
Bună.
- Bună, scumpo. - Grace e bunica ta?
Da. Ce faci aici?
Îi distrez pe bătrâni.
N-am mai văzut-o aşa fericită de multă vreme.
Avem o legătură amoroasă.
Nu înţeleg. Cum poţi să lucrezi pentru Steve Gray?
Eşti cu mult deasupra lui.
Nu aveai părerea asta când te-am rugat să fim parteneri.
Erau alte vremuri.
Femeile nu aveau drepturile pe care le au acum.
A fost acum o lună.
Ştiu că e vai de capul lui. Dar am nevoie de un job.
Şi nu trebuie să mă justific faţă de tine.
- Nu, nu trebuie, Jane. - Mersi.
Mi te-ai adresat cu numele meu adevărat?
Îmi pare rău că am fost măgar.
Şi că am fost lipsit de profesionalism.
Şi că te-am strigat mereu Nicole, chiar dacă ştiam că numele tău e Jane.
Mai sunt o sută de alte lucruri pe lista mea.
Bun. Că te-am tratat ca pe un obiect, că stăteam prea aproape de tine,
că am strigat la tine, că am încercat să te fac să te simţi prost, că am...
Poţi să te opreşti. Nu te căi prea mult.
Pentru toate prostiile pe care le-am făcut, îmi pare rău.
În numele tuturor Nicolelor din ultimii zece ani
îţi accept scuzele.
Mulţumesc, Nicolelor.
Aveam 10-11 ani
şi era în clasa noastră un puşti care ne tachina mereu,
îi căşuna pe noi.
L-am făcut să tragă de o hârtie inflamabilă prinsă în vârful unei baghete.
I-a explodat în faţă. A râs toată clasa.
- Oh, cred că a fost o zi bună. - Cea mai bună.
Nu şi a doua zi.
Puştiul s-a răzbunat, l-a bătut rău pe Anton.
- Oh, nu. - A scăpat.
- Măcar îl aveai pe Anton. - Da.
Am avut prieteni imaginari, dar şi ei erau răi, aşa că...
- Viaţa unui copil magician. - Da, e şi mai rău să fii o fetiţă magician.
Mă strigau Afurisita Magică.
- Chiar aşa? - Da.
- Şi pe mine mă strigau aşa. - Nu.
De fapt, nu.
Ai vreun spectacol programat?
De fapt, am o gală internaţională foarte importantă
cunoscută sub numele de aniversarea puştiului lui Doug Munny.
- Oh, e... - Jalnic. Ştiu.
Nu. Voiam să spun că e frumos. Copiilor le place magia, nu?
Da.
Probabil că eşti ocupată,
dar mă gândeam că ar fi frumos să vii şi tu.
Sunt ocupată.
Dar o să vin.
Judah e atât de norocos.
LA MULŢI ANI JUDAH
Rance, sunt Burt. Aniversarea e azi.
Voiam doar să-ţi amintesc. Sună-mă.
- Ai venit. - Da. Îmi place tortul, aşa că...
Eşti gata?
Cred că sunt gata, dar Rance n-a sosit încă. Sunt puţin...
- Rance n-a venit. - Nu-ţi face griji.
O să te descurci.
- N-am emoţii. Mersi. - Da.
- Baftă. - N-am nevoie de baftă, ci de Rance.
- O să vină. - Bine.
Bine.
Doamnelor şi domnilor,
vreau să vă mulţumesc tuturor că m-aţi ajutat să sărbătoresc aniversarea...
- Câţi ani ai? - Zece.
Aniversarea de 10 ani a fiului meu.
Judah, iubirea mea,
viaţa mea,
visele mele.
- La mulţi ani. - Mersi, tati.
Bineînţeles, ziua lui Judah nu e adevăratul motiv pentru care v-am invitat astăzi aici.
După cum ştiţi, noul meu hotel, Doug, se va deschide în curând.
Şi în câteva săptămâni, eu însumi voi fi gazda unor numere de mare succes.
Comediantul care mă va distra cel mai tare
va obţine un contract pe cinci ani drept cap de afiş la hotelul Doug.
Ce părere aveţi?
Şi am plăcerea să anunţ
că avem primul nostru concurent oficial în această competiţie
alături de noi astăzi. E un magician cunoscut în întreaga lume.
Doamnelor şi domnilor,
Steve Gray!
Mă bucur să te văd, Steve. Bun venit.
Şi te voi vedea luna viitoare la prezentare.
Şi acum, doamnelor şi domnilor, cel care îi va distra pe copii,
Burt Wonderstone. Mulţumim.
Vreau să vă întreb ceva. Nu aţi vrea să aveţi câte 25 de cenţi pentru fiecare dată
când părinţii vă spun să vă curăţaţi urechile?
Asta e una din acele dăţi.
Ce chestie!
Şi, da. Mai uite una!
Şi sărbătoritul. Când te-ai spălat ultima dată în spatele urechilor?
- Niciodată. - Ştiam eu.
Pentru că Judah are cele mai scârboase urechi!
Eşti bogat, prietene!
- Ce tare. - Fantastic.
- Poftim. - Staţi puţin!
- Copii, vreţi să vedeţi magie adevărată? - Da.
- Da! - Bine!
Îmi scot degetul. Asta nu e magie.
Steve, ce faci? Astăzi n-ar trebui să faci scamatorii.
Le dau oamenilor ceea ce-şi doresc.
Hei, fiţi atenţi.
Dacă sunteţi ca mine, probabil că vă gândiţi:
"Scamatoria cu monezile.
A fost un fel de aperitiv.
Dar copilului din mine îi e foame
şi plânge după ceva mai mult.
Ce ai pe grătar?"
Oh, Doamne.
- Ce face? - Ce face?
Vedeţi?
Vedeţi ce fac aici?
Uitaţi-vă. Uitaţi-vă.
Şi acum uitaţi-vă aici!
La mulţi ani Judah
Cu scris de mână.
E o scamatorie foarte nepotrivită pentru copii. Dacă încearcă să te imite?
Îi dau în judecată.
- E scamatoria mea. - Hei, copii.
Aţi fost vreodată la o petrecere
la care alt copil e îmbrăcat exact ca voi?
- Bineînţeles! - Sigur!
Uite soluţia.
Mulţumesc.
Fantastic!
Wonderstone!
Plictisitor!
Uite cum bat eu cuie.
Dacă aveţi nevoie de reparaţii, spuneţi-mi.
- Aşa mi-am construit casa de vară. - Bine. Foarte bine.
Foarte bine, într-adevăr. Dar asta e clasică.
Adică e răsuflată.
Judah, care e animalul tău preferat? Cârtiţa, leneşul, căţeluşul?
- Căţeluşul. - Căţeluşul.
Hai să facem un animăluţ pentru Judah de ziua lui.
Poftim, un căţeluş.
Nu e prea drăguţ, nu-i aşa?
E cam nereuşit. Pot să fac unul mai frumos. Încerc din nou.
Alakazam!
Poftim, prietene. La mulţi ani, Judah.
Uau, mersi. O să-l cheme Wonderstone.
Mi-l dai şi mie pe Wonderstone puţin?
Hei, copii. Fiţi atenţi.
Ce formă de viaţă adorabilă.
Pun pariu că-l pot face şi mai mic.
Şi mai puţin adorabil.
- Îmi place să-l strâng tare! - Termină.
Dă-mi căţelul!
Dă-mi-l.
Wonderstone a dispărut.
Mă întreb unde s-a dus.
Probabil acolo unde ajung toţi cei cu numele ăsta.
În obscuritate.
Tati! Tati! Mi-a strivit câinele!
Eşti sigur, Judah? Poţi fi vreodată sigur de ceva?
Pentru că cred că aud ceva mişcându-se
în cutia de acolo.
Hai, deschide-o.
Wonderstone! Eşti teafăr.
E alt câine, nemernicule. Unde e celălalt?
Nu-ţi face griji pentru el.
E într-un loc foarte sigur.
Încă mai încerci să rivalizezi cu mine?
Să te ia naiba!
La mulţi ani, Judah.
Bărbia sus, Burt. Necazurile nu ni se întâmplă nouă, ci pentru noi.
De ce nu l-ai lăsat să facă măcar un spectacol?
Vreau contractul de la Doug.
Nu neapărat. Nu-mi pasă.
Îl vreau.
- Ce ai? - Nu am nimic.
Totul e în echilibru perfect.
Am muncit din greu să ajung unde mă aflu şi nimeni nu mă va opri.
Nici Wonderstone, nici tu.
Nici măcar eu.
Viitorul îi aparţine lui Steve Gray.
Şi în caz că nu ai observat,
eu sunt Steve Gray.
Steve Gray, eşti o fiinţă îngrozitoare.
Şi, ce e şi mai rău, eşti un magician prost.
Aşa că demisionez.
Frumoasă ieşire, dar încă sunt aici.
Ce o să faci acum?
Dispari.
Excelent.
Femeile. Sunt un mister, Judah.
Burt?
- Mi-a băgat un câine în pantaloni, Jane. - Înţeleg.
- Un câine viu în pantaloni. - Îmi pare rău.
- Nimeni n-a mai făcut asta. - Sper că nu.
Îi dau dinţii.
Ce scârboşenie.
Alo?
Poftim?
Rance.
Am ratat spectacolul.
Nu-ţi face griji.
Ea e Jane.
Bună, Jane. Rance Holloway.
Bineînţeles. Ştiu cine eşti.
- Ce s-a întâmplat? - Am avut un atac.
Nu recomand. Nu e aşa distractiv cum reiese din broşuri.
Cum a fost? Ai făcut trucurile?
Oh, a fost bine.
Au râs? L-ai uimit?
Le-a plăcut mult. A fost grozav.
Minunat.
Dacă ştiam ce distractiv e să lucrezi cu un partener, aş fi făcut-o de mult.
Oh, Doamne!
A venit timpul pentru numărul meu final de dispariţie.
Pa, Burt.
Unde s-a dus?
Într-un loc mai bun.
Pa, Rance.
- E sub pat. - Ştiu.
Hei, Weinselstein.
Te-ai întors.
Şi activităţile tale cu oamenii săraci?
Da. Nu magie le trebuia lor.
Voiau mâncare şi apă curată.
Proştii.
Te rog.
Deci...?
Deci...
Mă bucur să-ţi văd faţa.
Vrei un inel de ceapă?
- Mi-a fost dor de tine. - Oh, Burt.
- Mi-a fost atât de dor de tine. - Şi mie.
După ce ţi-am făcut în Cutia fierbinte, nu credeam că vei mai fi prietenul meu.
Nu te înţeleg.
Nu credeam că mai vrei să fii prietenul meu.
Nu, Burt, voi fi prietenul tău întotdeauna.
Şi eu voi fi prietenul tău întotdeauna.
Nu-ţi pot spune ce înseamnă asta pentru mine.
- Ba da, poţi. - Înseamnă mult.
Prietenia ta înseamnă mai mult decât orice pe lume.
Burt, termină.
Sunt atât de fericit.
Mi-am promis că nu o să fac asta.
Eu mi-am promis că voi face asta.
Uite-l. Caietul fermecat.
Mereu l-am avut la mine. Sunt aici nişte idei cu adevărat grozave.
- Ce zici de "Furtuna de stafide"? - Am făcut-o. Arsenio în '91.
- Dar "Împuţit 2x4"? - E prea multă presiune pe spatele meu.
Oh, da. Fiţi atenţi.
Ne trebuie un singur număr mare pentru prezentare.
Un număr de iluzionism care să-i lase pe toţi cu gura căscată.
Staţi puţin. Ce e "Dispariţia publicului"?
- E trucul pe care nu l-am putut dibui. - Da.
Cum faci publicul să dispară fără ca ei să fie complici?
- Va trebui să-i droghezi cumva. - Păi...
- Frunzele. - Kratom.
Poftim?
E o frunză care se consumă în Cambodgia. Îi scoate din funcţiune.
Drogăm o mie de oameni fără consimţământul lor?
Nu.
Ce? Nu vorbiţi serios.
Ar fi periculos şi ilegal.
- Are dreptate. - Da.
Da.
Ar trebui să-l testăm mai întâi.
Crezi că porţia asta e gata?
Nu ştiu. Verifică.
Crezi că porţia asta e gata?
Nu ştiu. Verifică.
Bun. Ştie toată lumea ce are de făcut?
- Sunt gata. - Şi eu. Dar am emoţii.
Anton, ce ar putea să dea greş?
Cineva ar putea muri. Am putea intra la închisoare.
Vezi? Dacă o spui cu voce tare, nu sună chiar atât de rău.
Jane, eu şi Anton ne-am gândit.
Dacă obţinem contractul, am vrea să lucrezi cu noi.
- Cu plăcere. - Nu ca asistenta noastră.
Ci în deschidere.
Credem că eşti o magiciană grozavă şi am vrea să fii partenera noastră.
Bun.
Eu o să plec.
Mă bucur pentru voi.
Scuze, scuze. Mi-am uitat puloverul.
Bine. Pa.
Mă bucur pentru voi.
Aşa.
Ăsta e al tău?
Foarte bine.
Ai ceva în ureche.
- Foarte frumos. - Mersi.
Din păcate, nu cred că mi se potriveşte.
- Serios? - Nu, e doar pentru scamatorie.
Oh, bine.
Mă atinge acolo unde nu-mi place.
Ce se întâmplă în Vegas rămâne în Vegas.
Bine. Bine. Ce chestie!
Bun. Dispari.
Mişcă. Da.
Scuze.
În continuare, un om care trăieşte pe muchie de cuţit
şi în flăcările iadului
şi în lumea profitabilă a magiei.
Probabil că îl cunoaşteţi din spectacolul lui TV, Violatorul de creiere.
Pregătiţi-vă creierele pentru viol.
Doamnelor şi domnilor, Steve Gray!
Mulţumesc.
Dar nu mă aflu aici pentru aplauze.
Sunt altfel decât restul magicienilor din seara asta.
De fapt, am de gând să nu fac niciun fel de magie,
de niciun fel.
În schimb, vreau să fac o scamatorie care constă
în a-mi face o gaură în cap.
Potrivit cercetărilor mele, există un unghi strâmt
în care se poate da o gaură...
în cap...
fără a atinge părţile vitale ale creierului.
Echipa mea medicală m-a informat
că mi-aş putea pierde unul din simţuri,
rămânând doar cu cinci.
Nu voi mai fi special.
Da, aş fi ca oricare dintre voi.
Aşadar...
ţineţi-mi pumnii.
Oh, părinţii care sunt însoţiţi de copii mici
sunt rugaţi să-i ridice ca ei să poată să vadă mai bine.
Şi ca să n-o mai lungim,
haideţi să facem o schimbare radicală.
- A fost grozav! - Mersi.
Mai fă-o o dată!
Hei, voi când aţi ajuns aici?
Oh, mi-am uitat bormaşina. Mi-am uitat bormaşina acolo.
Oh, ţâţe.
De aceea e un star, doamnelor şi domnilor! Steve Gray!
Aplauze!
Mulţumesc.
Mi-e milă de cei care urmează după acest număr.
Şi acum, vor urma după acest număr
Burt Wonderstone şi Anton Marvelton, doamnelor şi domnilor!
Da!
Incredibilii Burt & Anton
Mulţumesc. Mulţumesc mult.
Bună seara. Timp de 15 ani, eu şi Anton am avut un spectacol numit:
"Burt & Anton: O prietenie magică".
Dar, după cum ştiţi, ne-am separat recent.
Da, am căzut din Cutia fierbinte.
Vedeţi dumneavoastră, de-a lungul timpului,
am uitat cel mai important lucru, faptul că Burt are nevoie de Anton.
Şi Anton are nevoie de Burt.
Pentru că asta înseamnă o prietenie magică.
În seara aceasta, vă oferim iluzia la care am visat în copilărie,
dar pe care n-am îndrăznit s-o materializăm până acum.
Cred că se poate spune că acest truc a început acum 30 de ani, de ziua mea,
când am primit trusa magică a lui Rance Holloway.
Atunci când am urmărit pentru prima dată clipul cu instrucţiuni.
Bun găsit, prieteni. Sunt Rance Holloway.
Probabil că m-aţi văzut în The Merv Griffin Show
sau în direct, pe scenă
la fabulosul cazino Stardust din Las Vegas.
Magia este arta de a-i face pe oameni să creadă ceva
de care sunt siguri că e imposibil.
De exemplu, dacă i-aş spune tipului din al doilea rând de lângă culoar:
"Ai cel mai urât pulover portocaliu pe care l-am văzut vreodată",
veţi rămâne uimiţi, pentru că nu aveam cum să ştiu
ce avea să poarte el la 30 de ani după înregistrarea de faţă.
Să vă spun ceva, oameni buni:
Încă n-aţi văzut nimic!
Nu, încă nu aţi văzut nimic.
Pentru că acum Burt şi Anton vă vor face pe toţi
cei din public, bărbaţi, femei, copii,
să dispăreţi din această sală.
Unde suntem?
Oh, Doamne!
Mulţumesc! Mulţumesc!
- Mulţumesc mult! - Mulţumesc!
- Mulţumesc!
Am reuşit, Anthony.
Cu siguranţă, Albert.
Burt, Anton! Felicitări! Aţi câştigat contractul. Nu ştiu cum aţi făcut.
- A fost o scamatorie pe cinste. - Mersi, Doug.
Eram sigur că va fi un dezastru.
Încă ceva. Veţi face publicul să reapară la Doug, nu-i aşa?
Nicio problemă.
O să scot o căruţă de bani după ei în cazino.
Bun. Sunt mândru de voi.
Nu-i rău. Dar stai să vezi ce le-am pregătit.
O să-mi fac o gaură în cap. Aici.
Mi-am luat-o înainte.
INCREDIBILII BURT & ANTON
CU Extraordinara JANE
O PRIETENIE MAGICĂ
Incredibilul Burt Wonderstone
Subtitrare downloadata de pe www.RegieLive.ro Portalul Studentesc Nr. 1 in Romania