La o parte!
Sunt în spatele nostru.
Philippe îmi pare rău. Am încurcat-o.
Philippe. Ascultă!
Acum e acum.
Esti în formă.
La naiba.
Am intrat la apă.
Iesi afară! Mâinile la ceafă!
- Iesi! - Ies. O să avem escortă.
Nu pierdem nimic.
- Cobor. - Bine.
Haide. Iesi afară!
Coboară!
- Asteptati. Vreau să vă explic. - Fără trucuri. Mâinile pe masină!
- Asteptati! - Iesiti din masină imediat.
Iesiti afară!
Nu poate iesi. Nici usa nu poate să o deschidă.
La naiba. Nu vedeti eticheta avertizoare.
În portbagaj este scaunul cu rotile. Omul e paralizat. Uitati-vă la el.
Mai usor!
- Da. - Deci?
Ce-ati crezut?
Că merg cu 180 la oră că să mă amuz?
Eram pe drum spre spital. Lucrez pentru el. E o urgentă.
Cu cât durează mai mult, cu atât se agravează mai mult.
Cred că avem o problemă.
Uită-te la el.
- La naiba. Ce facem acum? - Ştiti ceva... Gânditi-vă!
Sunati-o pe fiica lui si anuntati-o că tatăl ei moare. Din cauza voastră.
Dacă în următoarele 5 min. nu se ocupă cineva de el...crapă.
Nu vă grăbiti!
Asteptati până moare.
Bine. Plecati mai departe. Nu mai pierdeti timpul.
- Încotro mergeti? - La urgente.
O să vă însotim că să ajungeti mai repede. I-i escortăm.
Plecăm acum.
Da.
Nu se poate. Ce gretos e.
Dacă n-ar fi fost chestia asta vomitam.
Poate ar trebui, totusi, să-mi fac un carnet de conducere.
Până atunci vom fi escortati.
O escortă costă 200 de euro.
N-as plăti niciodată asa o sumă.
Atunci să ne fie de bine si să ne bucurăm.
Vom fi escortati...
Acum, încetează. Doar eu te-am ajutat la asta.
Philippe are escortă. O escortă.
Am ajuns.
Am anuntat. Vine imediat cineva.
- Sper că vă descurcati. - Da. Mă descurc.
- Toate cele bune. - Bine.
Şi acum ce facem?
Asta e treaba mea.
INTANGIBILI
DUPĂ O ÎNTÂMPLARE ADEVĂRATĂ
Subtitrarea: el_lasculino
Sincronizarea: sky
Aveti referinte?
Da. Am terminat scoala de îngrijitori de bolnavi.
În afară de asta, sunt specializat cu îngrijirea la domiciliu.
Pregătire corespunzătoare sistemului promovat de societatea caritabilă, în 2001.
Am studiat măsurile institutionale si am o diplomă în economia de familie.
Am studiat mult. Să zicem... perioada de studiu este mai mare decât cea lucrată.
Ce vă motivează pentru asta?
Să câstig bani.
Umanitar.
Asta mă interesează foarte mult.
Asta e bine.
Să-i ajut pe altii. Asta mă satisface.
Îmi place zona aceasta.
Îmi plac foarte mult oamenii handicapati. De când am fost mic.
Şi asta reprezintă încurajarea autonomiei oamenilor handicapati.
Resocializarea lor.
Şi aparatele de antrenament sportiv. Miscarea este importantă.
Şi reintegrarea în viată.
Sunt totusi persoane care nu mai sunt capabile...
Asta ar fi prima mea experientă profesională.
Cu doamna Dupont Moratie.
O doamnă foarte bătrână, foarte...
Foarte în vârstă...
Am stat lângă ea...
Până la sfârsit dar si zi de zi.
Am avut si momente plăcute. Am gătit odată o plăcintă si...
Şi... sunt si expert în problemele administrative...
De exemplu, la autorităti... La sectorul de buget...
Nu stiu... Poate...
E ceva si pentru dvs.
Verificati vă rog. Eu nu cred.
- Hivonne Labrais? - Da.
- Asteptati! - Astept deja de două ore. - Nu trebuia să astepti.
Bună ziua.
Vin pentru semnătură.
Luati loc vă rog.
Aveti referinte?
Da, referinte am.
Foarte bine.
Vă ascult.
"Cool & te Gang", "Eart, Wind & Fire".
Sunt referinte nu?
Nu cunosc. Luati loc.
Dacă nu cunoasteti si nu aveti habar de muzică...
Dau o impresie proastă în domeniul muzicii?
- Dacă nu-i cunosc pe... - Nu.
"Cool & te Gang".
Şi dvs.? Ştiti de Chopin, Schubert, Berlioz?
Dacă îl stiu pe Berlioz?
M-as minuna dacă dvs. îl stiti.
Asta e specialitatea mea.
A da...
Şi ce stiti despre ăsta?
- Ce clădire? - Cum, ce clădire?
Nu prietene.
Berlioz, nu-i un cartier, a fost un compozitor celebru,
scriitor si critic din secolul 19.
Corect. Ştiu cine e Berlioz. Dar umorul meu este ca muzica.
La asta nu vă pricepeti.
Vorbiti-ne despre documentele dvs.
Am nevoie numai de o semnătură. Că să demonstrez că îmi caut de lucru.
Dar din păcate, în pofida calitătilor mele...
Scrieti ce se scrie de obicei.
Că nu aveti nevoie de mine.
Am nevoie de trei exemplare pentru Oficiul Muncii.
Înteleg că pentru Oficiul muncii.
- Nu aveti si alte teluri? - Ba da. Am.
Un tel se află chiar în fata mea. Şi este foarte atrăgător.
Deci, ce facem acum?
Semnati sau nu?
Nu. În aceste conditii nu.
De ce nu?
De ce?
Arăt rău nu?
Stăm la nesfârsit aici si pierdem timpul.
Da, este rău, după cum spuneti.
Nu vreti să semnati frumosul meu tel?
Nu. Magalie nu are împuternicire.
Ce păcat.
Altfel mi-ar fi putut scrie acolo chiar si numărul ei de telefon.
Veniti mâine dimineată din nou.
La ora 9. Atunci veti primi semnătura.
Nu vreau să aveti probleme la Oficiu.
- Nu vă pot conduce afară. - Nu-i problemă.
Stati jos linistit. Găsesc singur iesirea.
Atunci, pe mâine.
- Nina? - Ce?
- E aici? - Nu. Ajunge mai târziu.
Lasă-ne să trecem.
Nu, nu! Hei!
Opreste apa altfel nu mai vine la dus.
Opreste.
Afară cu voi.
- Mă deranjati la dus. - Lasă-ne în pace. - Afară!
Scoate-le afară. Afară cu ele. Hai.
Hei Bitou. Nu glumesc.
Nina!
Nina. Afară cu voi.
Iesiti afară rapid.
Dă-mi un prosop. Întinde-o.
Afară cu voi.
Ai probleme cu auzul?
Hei! Termină!
Ai înnebunit?
Stai frumos jos.
Ce doresti? Din ăsta sau din ăla?
Sucul e mai bun.
- De unde vi? - De la scoală.
Vrei să cazi?
Unde te duci acum?
Mă duc la echitatie.
Te crezi istet?
Asta e pentru tine.
Unde ai umblat?
- Am fost în vacantă. - Vacantă?
Crezi că nu stiu ce zice lumea despre tine?
Crezi că sunt o idioată?
6 luni ai dispărut. Nici măcar un telefon.
Şi acum apari si dai în acesti copii.
Crezi că pot plăti chiria din smecheriile tale?
Cumpărăturile?
Crezi că aici e un hotel?
Unde poti să te servesti cu tot ce vrei?
Te înseli.
Priveste-mă când îti vorbesc.
Imbecilule.
- Cu tine nu se poate vorbi. - Vrei să-mi vorbesti?
Bine.
Ascult.
Ascult cu atentie.
Şti ceva Driss?
M-am rugat mult pentru tine.
Dar să mă ierte Dumnezeu...
Mai am si alti copii.
Mai am putină sperantă pentru ei.
Să nu te mai prind pe aici.
Împachetează-ti lucrurile si dispari.
Tu nu mai esti binevenit aici.
Ai înteles?
Pleacă.
Te-ai ars.
De rahat, asa-i?
Ne mai vedem.
Ai grijă.
Da?
- Mi-ati căutat hirtiile? - Da, da. Vă asteaptă.
- Este vorba de... Oficiu. - Intrati.
Puteti să-i spuneti lui Philippe că tânărul este aici?
Da, bineînteles.
- Şi? - Nu au totul.
- Dar ridichile sunt bune. - Bine. - Bună ziua.
Veniti?
Vă avertizez. A dormit rău.
Şi dvs., după cum arătati.
Ziua începe exact la ora 7.
Cu asistenta medicală.
El are în fiecare dimineata 2 până la 3 ore tratament.
Trebuie să vă spun că multi candidati au renuntat după prima săptămână.
Deci, e tare dificil.
Ştiti...
Îmi place aici. E muzică frumoasă. Chiar totul, dar...
nu voi rămâne.
O să plec chiar acum.
Mi s-a cerut, numai, să vă introduc. Am lucruri mai importante de făcut.
Terminăm imediat.
Aici avem un babyphone, pentru comunicare.
Functionează că un hawky-talky. Vă auziti reciproc.
Conform contractului, aveti la dispozitie o cameră.
Aici este toaletă.
Şi aici este baia.
Numai pentru dvs.
Alo...
Aici.
Vă asteaptă.
Numai putin...
Hârtiile sunt semnate.
Sunt într-un plic pe măsută.
Şi, cum vă simtiti când trăiti din ajutor?
Ce?
Nu vă este rusine să trăiti pe spatele altora?
Mă descurc. Dar dvs.?
Credeti că nu sunteti capabil să munciti?
Trebuie respectat programul.
Şi purtati răspunderea.
M-am înselat. Aveti, totusi, umor.
Atât cât să vă angajez o lună, de probă.
Vă dau o zi, timp de gândire.
Pariez că nu rezistati mai mult de 2 săptămâni.
Ce-i?
Nici un os sau muschi nu trebuie uitat.
Totul trebuie miscat.
Pielea si articulatiile trebuie puse în miscare.
Totul trebuie precis si meticulos.
Riguros.
De acord? Ai înteles?
Hei, trezeste-te!
Noaptea se doarme.
- Nu dorm. - Ajută-mă.
Trebuie să-l asezăm pe Philippe în scaunul cu rotile.
Şi apoi la dus.
Şti ceva?
Încearcă singur. Arată-mi că poti.
Fără frică.
Nu-mi este frică.
- E bine asa? - Atentie!
Nu trebuie să-i dai drumul până nu legi centurile.
Asta e unul din obiceiurile mele rele.
Nu mi-a spus.
Sunt în perioada de pregătire.
Puneti-vă mănusa de baie. Doamne, mă zgâriati.
Nu v-am zgâriat. Şamponul ăsta nu face spumă.
- Unde ai ajuns. - La spălat părul.
Dar nu face spumă.
Cum asta?
Nu se poate... Ce faci acolo?
I-ai dat pe cap cu cremă de picioare.
Numai putin...
Mă omorâti. Nu mi-ati spus că nu stiti să cititi.
Dar cum de le-ai incurcat?
Arată toate la fel.
Sunt 20 de feluri aici.
Continuati? Nu am chef să stau aici 2 ore.
- Că să fac? - Folositi cel pe care scrie "sampon".
- Sper că o să reusesti singur. - Sigur că o să reusească.
Picioarele mele nu au fost niciodată asa bine frizate.
Mergeti să mâncati, Marcelle. E totul în ordine.
Purtati o rochie?
Nu. Aceia sunt ciorapi de compresie. Dacă nu-i port circulă rău sângele.
As putea lesina.
Cu ciorapii nu vă ajut.
Deci avem o mică problemă.
O mică problemă pentru că dacă nu o fac... dacă refuz...
Trebuie să... Marcelle!
Trebuie să vină înapoi că să...
Că să vă ajute cu ciorapii.
Ştie cum se face deoarece este femeie.
Nu stiu de ce mai discut. Nu o fac.
Nici pentru dvs. Chiar dacă lesinati. Este o limită până la care...
Înseamnă, nu. Şi asa rămâne. Marcelle! Ciorapii.
Aproape gata. Mi-ati pus ciorapii. Aveti si un cercel în ureche. Se potriveste.
Terminati cu glumele.
Am senzatia că...
Toată viata nu ati făcut altceva.
V-ati gândit să vă calificati ca si cosmetician?
Gata. Am terminat.
Pentru ce sunt mănusile?
Nu avem nevoie de ele acum.
O să vă spun când o să avem nevoie de ele.
Nu. Trebuie să fie pregătit.
Pregătit pentru ce, Marcelle?
- Pentru ce sunt? - O să vă explic mai târziu.
Marcelle, trebuie să vorbim...
Nu sunt pregătit. Avem o problemă.
A venit sau nu a venit timpul... Eu nu fac asa ceva.
Nu o să sterg fundul nimănui.
Chiar dacă face parte din atributii...
Nu sterg fundul nimănui.
E o chestie de principiu.
Putem vorbi mai târziu? După ce termin de mâncat?
Nu.
Nu este necesar să mai discutăm. E suficient.
E o discutie absurdă.
Bine, de ciorapi n-am zis nimic. Dar mi-a căzut greu.
Am făcut-o dar acum e prea de tot.
- Dar fără chestia cu fundul. - Cred că am înteles.
Asa e bine. Am terminat cu asta.
- Poftă bună. - Multumesc.
- Arată bine, nu-i asa? - Asa e.
Nu va deranjez.
Nu suntem la cinematograf.
- Eu mănânc aici. - Poftă bună.
- Se găseste pe aici o bere. - Caută pe sub paltonul tău.
Am lăsat aici un pachet de 6 beri. Nu l-ati văzut?
Nu.
I-ati fratele mai mic si dispăreti de aici..
Hai să plecăm.
Asta e noul îngrijitor al tatălui meu.
Ăla nou are si un nume.
La naiba.
- Ce? - Scuze.
- Ce s-a întâmplat? - Nimic.
- Sigur? - Da.
O să vedem imediat.
Nu se poate. Nu simte nimic.
Ati terminati cu joaca?
Dar nu simtiti nimic.
Nu se poate.
- Ce faci acolo? - Câstig experientă.
Nu simte nimic.
Încetează să-l mai opăresti.
Avocat.
Nu... aia e ceva privat. O citesc mai târziu.
Deci ceva personal.
Bine.
La cosul de gunoi.
Nu arată rău.
S-o pun în mapa cu "noi descoperiri"?
- Poftă bună. - Multumesc.
Vă rog.
Scuze.
Mă scuzati.
Bine. Doar de dată asta.
La dracu.
E plăcut.
Driss?
Vrei să vi putin?
Mă auzi, Driss?
Vrei să vi aici?
Driss.
Ce-i?
E aproape 9. Philippe vă asteaptă.
E deja 9? Nu mi-am dat seama cum a trecut timpul.
- Ce dezordine. - Faceti-mi o cafea. Vin imediat.
Nu auziti babyphone-ul? Îl aveti tot timpul cu dvs.
Sub pâinea cu nutella. E acea ciudată marmeladă.
"Te iubesc".
Aici în spate nu vă urc.
Chiar si pentru dvs.
Nu pot să vă transport ca pe un cal.
Ce frumusete ascundeti aici?
Nu este adaptată.
- Adică? - Din păcate, trebuie să fim pragmatici.
Pragmatici?
E o nebunie.
Auzi cum sună.
Chestia asta îmi place.
- Nu e rea. - Excelent.
Asta da motor.
Haide.
Iar vecinul ăla. Parchează tot timpul acolo.
Crede că e locul lui de parcare.
Asta se va schimba imediat.
- Bună. Cum vă merge? - Bună.
Vă deranjez la băutul cafelei?
- Aici nu se telefonează. - Ce?
Afară!
Şi acum cititi ce stă acolo. Cititi. Ce stă acolo?
"Parcarea interzisă".
- Mai tare, nu aud. - "Parcarea interzisă". - Este metoda potrivită.
- Cititi până la sfârsit. - "Zona privată".
Acum cred că ai priceput. Şi acum cară-te.
Să nu te mai prind pe aici.
Niciodată.
Deschidem marti. Marti seara va fi vândut.
Plecăm? Ajunge cu contemplarea.
Ar trebui să schimbăm programul.
Pictura asta transmite serenitate.
Dar parcă are ceva brutal.
O găsesc foarte expresivă.
Ce e asa expresiv în ea? Pete rosii pe alb?
Şi cât costă sunca asta?
Cred că 30.000. Dar pot să vă spun exact dacă doriti.
Da. Mai bine uitati-vă. Mi se pare exagerat de mult.
Doar nu o să dati pe prostia asta 30.000 de euro.
- Nu se poate. - Ba da. Se poate.
I-a curs unuia sânge din nas si plătiti 30.000 de euro?
Spune Driss... De ce se interesează lumea pentru artă?
- Nu stiu. Poate e o afacere. - Nu.
Pentru că este singura urmă care mai rămâne după noi.
Nu cred. Pentru 50 de euro cumpăr ce-mi trebuie si las eu o urmă.
O fac si în albastru dacă vă place mai mult.
Încetati cu nesimtirea. Dati-mi niste ciocolată.
Nu.
Dati-mi niste ciocolată.
Nici de baut, nici ciocolată.
E divin, nu?
Mă prostesc.
- E o gluma? - Da. O glumă cretină.
- O glumă... - E tare.
Foarte buna.
Umor negru.
Nici de baut, nici ciocolată.
Haide.
- Hai, milogeste-te. - O glumă bună.
Păi da.
Ce mutră faci Philippe.
Toti s-ar distra. Din păcate lipseste publicul.
Scuze. M-am înselat în privinta pretului.
- V-am spus eu. - Da.
Este vorba de 51.500 de euro.
Cumpăr.
Să mergem.
Bună, Philippe.
Cum îti merge?
M-ai chemat, am venit.
Te ascult.
Ai ceva important să-mi spui?
Doar nu mai chemat degeaba.
Presupun că intuiesti despre ce e vorba?
Deci, cine este acest tip?
Toti îsi fac griji.
Yvonne mi-a spus că e lenes, brutal.
L-a bătut pe vecinul tău.
Philippe nu trebuie să-ti reamintesc că trebuie să fi foarte atent.
Nu poti, în cazul tău, să accepti pe oricine.
Gândeste-te la situatia ta...
Dar în acest caz...
Nu sunt sigur că realizezi cu cine ai de a face.
Continuă.
M-am interesat despre el.
Poate că nu este inamicul public numărul 1.
Dar are un dosar plin la politie.
A stat la închisoare 6 luni, pentru un jaf la un magazin de bijuterii.
Cel putin dacă ar fi fost calificat dar...
Pare a fi total nepotrivit. Trebuie să fi atent.
Băietilor din conducere nu le este milă de tine.
Chiar despre asta e vorba.
Este ceea ce vreau. Fără milă.
El primeste instructiunile prin telefon. Şti de ce? Pentru că uită.
E adevărat. Nu are compasiune pentru mine.
Dar este înalt, puternic. Are două mâini, două picioare si îi functionează creierul.
De unde vine si tot ce a făcut înainte...
nu-mi pasă, tinând cont de situatia mea.
Cum vrei...
Asta a fost tot?
Hei, Magalie.
- Ai putin timp? - Nu, n-am.
Nu durează mult. Vrea să-ti arăt ceva.
- Ce? - Hai, nu te pun să faci nimic.
- Bine. Un minut, nu mai mult. - Bine, în ordine.
- Deci... - Păi uite, am o cadă de baie.
Vezi?
- Este foarte interesant. - Da.
- Atât? - Păi noi doi...
Am putea face o baie.
E mare. E destul loc.
Pot să pun sare de baie, spumă...
Bine.
Păi să începem...
Da. De ce nu.
Haide.
- Dezbracă-te Driss. - Esti putin cam usuratică.
Îmi place genul ăsta.
Deci, hainele jos. Nici o problemă.
Ce-i?
Hei, unde pleci?
Ai spus că o facem.
Fără săpun. Numai ne udăm putin.
Ce te chiorăsti asa?
Mâine când vine posta voi fi ceva mai tensionat.
Cum spunea Appolinaire...
Două puncte si ghilimele...
Lipsa stirilor despre tine mă fac să disper...
Asteptati.
Vă rog, nu pot scrie. Dictati prea repede.
Am rămas la: "Appolinaire spunea".
Ghilimele... Lipsa stirilor despre tine mă fac să disper...
Sper că n-ati înteles nimic. Sunt lucruri intime.
- Nu. N-am înteles nimic. - Dati-mi-l înapoi.
Îmi explicati... îl primiti înapoi.
Nu e nimic de explicat.
El scrie scrisori de prietenie.
Scrisori de prietenie?
- Pentru cine? - În general, cu femei.
Cu cine?
Bine. Cel mai des, cu o oarecare Eleonore.
Cine e Eleonore? N-a apărut aici niciodată.
Cum functionează asta?
E sensul unei corespondente epistolare.
Îsi scriu unul altuia.
Corespondează prin postă.
Bine. Acum am înteles.
Sunt cele în plicuri albastre?
E tare.
Epistole. E un epistolar.
Şi dvs.?
Nu aveti nici un iubit?
Nici măcar Albert, grădinarul?
- Nicidecum. - Asa mi s-a părut mie.
Câteodată vă aruncati priviri ciudate.
Am dreptate sau nu?
- Da sau nu? - Încetati cu asta. Este ridicol.
Ati însământat sau nu?
- Ce vreti să spuneti? - Micul lui castravete.
Ce?
- Cred că visez... - Albert, Albert...
- Curând. - Nu.
Cât de curând...
La naiba.
Alo...
Sunteti bine?
Să dau drumul la muzică?
Stati linistit.
Stati linistit, Philippe.
Philippe. Hei, Philippe.
Linistiti-vă.
Respirati usor.
Mă auziti?
Respirati usor.
Va fi bine.
Aer.
E minunat, când pot respira normal.
- Cât e ora? - Nu stiu. Cred că pe la 4.
De mult n-am mai văzut Parisul la ora asta.
Ce s-a întâmplat?
La asta nu ajută nici un medicament.
Medicii le numesc dureri-fantomatice.
Mă simt că un băt înghetat aruncat într-o tigaie încinsă.
Nu simt nimic si totusi sufăr.
Nu se poate. Ceva trebuie să ajute.
Da. Asa ceva m-ar putea ajuta.
Da. Boala asta o avem toti...
În acest sens, eu sunt mai bolnav decât dvs.
Chiar voiam să vă întreb... În ce privesc femeile...
Mai puteti? Sau cum e?
Trebuie să te adaptezi.
Dar concret. Mai puteti sau nu?
Adevărul este că nu simt nimic de la gât până vârful picioarelor.
Deci, nu puteti.
Este ceva mai complicat.
Să spunem că pot. Dar nu pot să hotăresc eu însumi.
Percep plăcerea într-o altă formă.
Chiar asa?
Vă puteti imagina?
Nu. Nu-mi pot imagina. Cum, de exempu?
De exemplu... cu urechile.
Cum, cu urechile?
Urechile sunt organe erogene, extrem de sensibile.
Deci, chestia este lingerea urechilor.
Nu mi-as fi putut imagina.
Philippe.
- Trageti. Vă va face bine. - Aiurea.
Vom vedea...
Trageti.
Haide, trageti.
Asta se împarte.
Încă unul.
- Încă o dată. - Ajunge pentru azi.
Mă scuzati că revin la chestia cu urechile. Sunt curios.
Ca să înteleg. Dacă vi se înrosesc urechile atunci sunteti excitat.
Chiar asa este.
Câteodată, dimineata, am urechile întărite.
Amândoua.
Pe Alice, sotia mea, am cunoscut-o când studiam.
Era înaltă si foarte elegantă.
Avea ochi frumosi.
Am văzut multe fotografii la dvs. Era blondă?
Arată extraordinar.
Am trăit o poveste de dragoste minunată.
V-as dori si dvs. să trăiti asa ceva.
Doamne, cât am iubit-o.
Apoi a rămas însărcinată. De două ori...
Cinci sarcini pierdute, una după altă.
Apoi, a lovit-o acea boala nevindecabilă. A fost condamnată la moarte.
Ne-am hotărât să adoptăm un copil.
Domnule.
Veniti putin.
Vă rog!
Da.
As putea...
As putea primi o plăcintă cu mere?
Proaspăta. Prăjitura de ciocolată este veche.
Flescăita, lipicioasă...
Avea un gust ciudat.
Prăjitură de ciocolată nu poate avea consistenta asta, domnule.
- E adevărat? - Da.
Vreau totusi o plăcintă cu mere.
Orice formă de concurentă te dezvoltă...
Atentie, viteză...
Mai rapid, mai sus...
La zborul cu parasuta am simtit toate acestea.
Zbor tot mai sus si respir...
Am fost educat ca să cred că pot urina în capul tuturor.
Trebuie să beau ceva. Am gâtul uscat.
Asta e una din reactiile marihuanei.
- Care sunt celelalte? - Creste tensiunea...
si devi vorbăret.
S-a întâmplat, pe o vreme rea, la un zbor cu parasuta.
Ati căzut.
Trebuia să înfrâng frica si durerea, ca să răzbesc.
Rezultatul: fractură de coloană.
Pot numai capul să mi-l misc.
Când mă lasă durerile fizice, mă doare sufletul.
Marele meu handicap nu este scaunul cu rotile.
Ci lipsa ei.
Ce zic doctorii despre asta?
Cu tratamentul ăsta pot ajunge până la 70 de ani
Cu masaje si întăritoare.
Este totul foarte scump dar... sunt un paralizat bogat.
Eu mi-as trage un glont.
Chiar si asta e greu pentru un paralizat.
Da. E adevărat.
La naiba. E dureros.
În cât suntem azi?
Nu stiu exact, 8 sau 9...
Deci este oficial.
- Ce? - Ati câstigat pariul.
Perioada de probă s-a încheiat.
- Sunt angajat acum? - Da, sunteti angajat.
- Pot să mă bazez pe dvs.? - Da.
Minunat.
Atunci vă rog să-mi dati înapoi oul.
A fost un cadou de la Alice.
Primesc în fiecare an unul, 25, de când suntem împreună.
V-as fi foarte recunoscător.
Înteleg, dar...
Nu stiu despre ce vorbiti.
Ce ati pierdut?
Nina.
- Mă bucur că ne vedem - Bine. Hai urcă repede.
Leagă-ti centura.
Cum merge?
Cum merge cu scoala?
De ce n-ai mai apărut?
Am fost ocupat.
Spune-mi. Cu cine ai vorbit la telefon?
Un inspector. Vroia cu mama.
Mi-am schimbat vocea si... I-am spus că vom căuta.
Ai găsit oul meu?
Da sau nu?
Nu-mi pasă de oul tău. Nu, nu l-am găsit.
Ce le-ai povestit?
Nimic. Ce să le spun?
Nu-mi fac nimic. M-au prins cu 30 de grame.
Ştiu pedeapsa. Putin în celulă si apoi la revedere.
Ai găsit oul?
- Cred că aiurezi. - Lasă-mă în pace.
- Dă-mi drumul. - La cine l-ai pasat?
La cine l-ai pasat?
- Întinde-o. - Asta nu e treaba ta.
Dispari.
Ochii ei sclipitori, ca pietrele pretioase...
Acea natură străină, simbolică...
"Acea natură unică"
"străină"
- "simbolică" - Ce plictisitor.
Unde îngeri neprihăniti s-au unit cu sfinxul.
Se scrie ci "i" sau cu "y"?
Chestia asta mă plictiseste de moarte.
Evident cu "i". Sfinx cu "i".
La ce ajută toate astea?
Sfinxul...Floricelele...
Interesează pe cineva, asa ceva?
Sunt metode de apropiere.
Şi mai departe?
Care-i treaba cu Eleonore?
Nu stiu si nu e important pentru mine.
E vorba de comunicare intelectuală emotională.
Nu cum arată. Caut o legătură sufletească.
Asta am înteles dar...
Dacă e o legătură cu una urâtă?
Foarte elegant.
E posibil.
N-as putea spune.
Bravo.
Îmi puteti spune cum va functiona?
E penibil.
6 luni.
6 luni?
De 6 luni si încă nu v-ati întâlnit.
E posibil să fie urâtă sau grasă.
Poate e handicapată.
Trebuia să scrieti: "ce greutate ai"?
Scrieti.
Multumesc pentru sfaturile date. Este foarte pertinent.
Deci, continuăm.
Unde am rămas?
La sfinx si floricele care săreau de sus în jos, foarte bizar.
Deci...
"Acea natură străină, simbolică"
În acea natură... străină, simbolică...
A început să plouă.
- Unde îngeri neprihăniti sau unit cu sfinxul.
A început să plouă. V-am spus deja.
Te rog Driss. În scris pot exprima mult mai mult.
Incredibil.
Caut numărul de telefon. M-am săturat de aiureala asta.
Hei.
Asta-i de la biserică.
Lăsati plicul jos.
Niciodată nu s-a ales o miss din biserică. Sunt prea urâte.
Puneti imediat plicul jos.
Uite numărul de telefon. Vrea să fie sunată.
Lăsati plicul jos. Vă rog.
De ce a lăsat nr. de telefon. Înseamnă: "sună-mă".
Îi voi împlini dorinta. Sigur că da.
- Sigur că da, Philippe. - Nu o sunati?
Nu are nici o legătură cu poezia. 6 luni de poezie.
Acest om este bolnav.
- Nu vreau să vorbesc cu ea. - Să vedem dacă are acel accent comic?
Asa sunt astea.
Puneti telefonul jos.
ÎL vreau pe micul meu Philippe. O să-l primesti.
Alo.
Vocea nu sună rău.
Alo...
Nu.
- Alo... - Vorbiti-i despre floricele alea...
Eleonore?
Aici e Philippe.
Vă sun...
Deoarece voiam să vă aud vocea dvs. minunată.
Şi... Trebuie să recunosc că acest "alo" m-a făcut fericit.
Rămâneti la aparat. V-o dau imediat.
Şi fără propozitii cât viermele panglică.
- Alo. - Eleonore. E Philippe.
Philippe?
Da. Vroiam să vă scriu o scrisoare, apoi...
Dar m-am gândit, mai bine să vă sun.
Gânditi-vă la final. Asta contează.
- Cum? - Nu, nimic.
Sufăr...
Plâng...
Îmi este frică. Putină usurare ar ajuta...
Sigur că da, tânăra doamnă.
Sunteti extraordinară.
- Mă bucur că aud asta. - Scuze. Eu urmez.
- Multumesc. - Sunt fericit.
Mă bucur nespus.
Mă bucur nespus...
- Ce start. Nu-l mai pot opri. - Vă îmbrătisez.
Bine, atunci îmbrătiseaz-o sau lingeti-o la ureche.
Foarte bine. Deci...
Am noutăti bune si rele.
- Care sunt cele bune? - 52 de Kg.
52 de Kg.? E bine.
Păcat că are numai un metru.
Şi vestea rea.
Vrea o fotografie.
- Şi ce dacă. - Asta e neplacut.
Bună seara domnule. Pot să vă văd biletele?
- Bună seara. - Acestea sunt chiar acolo.
- Foarte bine. - O seară plăcută.
- Si dvs. la fel. - Dacă ne căutati...
Nu plecăm. Mai ales, el.
O întrebare... Ce vroia femeia, de fapt.
Nu stiu.
Poate frumusete, talent, elegantă...
Nu cred. Vrea numai bani si sigurantă.
Întrebati-i pe ăla.
Şi dvs. aveti si una si alta.
Poate sunt naiv dar sper că sunt si alte posibilităti s-o seduc, în afară de bani.
A rezistat 6 luni cu poeziile alea criminale si n-a renuntat.
E deosebită. Cu sigurantă.
Poate nu-i pasă de scaunul cu rotile.
Asa e.
Bărbatii le bat pe femei pentru că beau prea mult.
Cu dvs. nu riscă nimic.
Nemernicule.
Este pragmatic, nu-i asa?
- Nu stiu. - Bine.
Fotografia e un test bun.
Dacă o acceptă înseamnă că va merge mai departe.
Îi trimiteti o fotografie din scaun. Să vedem ce reactie are.
Nu trebuie o fotografie pentru donatii de caritate.
Să vadă cum vă curg balele.
Şi crampele...
Bine, am înteles.
Îi este rău?
Cred că o să vomeze.
Ce vrea să spună?
Un copac...
Un copac găunos...
Are o broască în gât.
Ce vreti?
Nu se întelege nici un cuvânt.
Trebuie să ascultăm asta?
Sunteti nebuni.
Nu rezist până la sfârsit.
- Cât durează asta? - 4 ore.
Nu, te rog.
În asta arătati bine.
În care?
În asta.
Ar mai fi si asta. Asta e ideala.
Scaunul nu iese în evidentă.
Se vede că ati avea o problemă, dar arătati bine.
- Încercăm cu asta? - Nu stiu.
Ati acceptat la telefon?
Da.
Asta e totul?
- Nu e o problemă. - Atunci?
După mine, puteti băga fotografia în plic.
Sigur că da. Asta vroiam si eu. Se execută.
Mi-ai văzut câinele?
Nu te-au învătat să bati la usă?
Pictezi?
- Hai, întinde-o. - Asta e o glumă.
Pictezi? Unde ai învătat?
Mă înnervezi. Afară!
Ce vrei să faci? Să mă lovesti? Asa vă purtati cu femeile acolo?
Esti nebună de-a binelea. Afară cu tine.
- Ies când vreau eu. - Acum.
- Chiar acum m-am decis să plec. - Mars afară.
Nesimtito.
Scoateti fotografia afară si înlocuiti-o cu alta.
Şi fiti bună, duceti plicul la postă, si discretie.
Cum doriti.
Şi acum, aruncati, acea fotografie, la gunoi.
Vreau să plec de aici.
- Care-i problema? - Problema este fiica dvs.
- Pictam... - Pictati?
Da. Cum vă spuneam.
Fata asta să-si bage mintile în cap.
- Acum, linistiti-vă. - Nu. Nu mă linistesc.
Sunt pentru dvs. doar brate si picioare.
De acord.
Bine, atunci puneti-vă mâinile în miscare că să-i lipească una.
Nu puteti face altceva decât să o obligati.
Driss cred că exagerati putin. Yvonne.
Yvonne...
Ştiti...
E adevărat. O usoară lectie nu i-ar strica.
Usoară?
Are 16 ani. Se îmbracă si se machiază ca o...
Apoi se plimbă cu câinele prin casă.
Dar mie nu-mi pasă. Este educatia pe care o vreti.
Ce mă deranjează e că ne ne ia pe toti de sus.
Cum vorbeste cu dvs., cu mine. Nu are nici un respect.
Ce suntem noi, câini?
Îmi permiteti să-i spun eu câteva?
Ajunge. Am înteles. O să vorbesc eu cu ea.
Vorbiti cu ea. Cât mai curând.
Faceti ceva. Să-si stie locul...
Pictează? Ce pictează?
Habar n-am.
Afară din fulgi, Philippe.
Sunt un alt om.
Voi deveni un costumar.
Astept, din partea ta, mai mult respect pentru cei ce muncesc aici.
Trebuie să pun mai multă culoare.
Şi în ce priveste câinele... Nu vreau să-l mai văd în casa mea.
- Ajunge. Lasă-l în pace. - Nu. Nu ajunge.
Trebuie, mai întâi, să te calc că să mă asculti?
Uite. Am terminat.
- Tu ai făcut asta? - Da.
Este minunat.
Nu l-as pune la mine dar...
Are ceva...
Cât as putea cere pe el?
Să vedem.
Să mă pregătesc la mult sau la putin?
Este...
- Ai înnebunit? - Ce-i?
- A fost fără limbă. - Esti bolnav.
V-ati oprit? Mai repede.
- Sunt la limita maximă. - Nu ajunge. Sunteti prea încet.
12 Km. pe oră.
12 Km. pe oră?
Este maxim? Nu se poate mai mult?
- Trebuie modificat. - Bine. O facem.
Da...
Nu, nu.
Rămâi la ureche.
Asa.
- La revedere. - La revedere.
Da Yvonne.
Nu. Nu poate auzi. Nu e în apropiere.
Yvonne, nu e lângă mine.
Bine.
Vom fi la 20:30 acolo.
Da. Cu plăcere. Pe mai târziu, Yvonne.
- Ce are? E stresată. - Da.
E vorba de surpriză pentru aniversare.
O întârzie cu o jumătate de oră.
În fiecare an mă înnebuneste cu asta.
Invită toată familia mea. Este totul plănuit în detaliu.
Cei mai multi vin că să vadă dacă mai trăiesc.
Miroase a control.
Şi eu mă prefac că ar fi o mare surpriză.
Toti îsi dau silinta.
Dar toti ăstia mă cam inervează.
Pardon.
Scuze.
Pardon.
Scuzati-mă.
Vreti să vă mutati mai încolo. E locul meu.
Da? Ce deranj.
- Ba da. - Multumesc.
Mai încolo! Mai repede. Cu unul mai încolo.
Asa.
Foarte amabil.
Costumul vă schimbă.
Vă stă al naibii de bine.
Semănati cu Barack Obama.
Chiar?
Mă place.
Barack Obama. Asta e ceva.
Este ca si cum ar zice de dvs... că sunteti...
Raffarin.
Sau George Marchais.
Ce faci? Pierzi concertul.
Lasă-mă în pace.
- Ai perioada sau ce? - Pleacă.
Ce-i cu tine?
Elisa.
- Lasă-mă în pace. - Ai luat ceva?
Ce-ai făcut?
- De unde ai asta? - Din geanta lui Yvonne.
Imodium?
Şi ce vroiai să faci cu asta?
Să te sinucizi?
- Nu o să mai stai 3 luni pe olită. - Lasă-mă în pace.
Ai luat cumva Tolyprin?
O să mori. E grav.
Ce facem acum. Sunăm la salvare?
Ce te-a apucat?
E vorba de Bastien.
- Care Bastien? - Melangue.
Nu-i pasă de mine. M-a părăsit.
Asta nu e bine.
Mă sinucid, ca să fie toti multumiti.
Aiurea. Nu mai vorbi prosti. Hai jos.
Nu vreau să-l mai văd.
Vrei tu, să vorbesti cu el.
- Cu cine? - Păi cu Bastien. Te voi plăti.
Cum poti să zici că mă plătesti?
Eu nu mă ocup de copilăriile astea.
- Te rog. - Să vorbesc cu Bastien?
Pentru bani?
Şti, de fapt, cu cine vorbesti?
Te rog Driss.
Bine. Cât poti plăti?
Pleacă.
Da. Are stil. Are si o semnătură.
Dar 11.000 de euro pentru un artist necunoscut. Mi se pare foarte mult.
Nu-i asa?
Pe de altă parte, dacă nu-l cumpăr, si îi va creste valoarea... îmi va părea rău.
Şi o să zici: "Eu ti-am spus".
Nu-i asa?
Asta e.
- A fost expus deja la Londra? - Şi în Berlin.
Şi în Berlin?
Nu-i rău.
Nu stiu...
O sumă frumusică. 11.000 de euro...
Îmi dati niste informatii? E împreună cu cineva?
Da. Cu Fred.
Care Fred?
De doi ani încoace.
Sunt împreună, apoi se despart... E tensionat.
Şi... Pe moment merge rău.
- Poate e din cauza mea. - Da.
- A vorbit ceva de mine? - Nu.
Ba da.
Putin.
Stiu că mă place. Vrea să fiu al ei.
Nu mă fentati?
- Nu. - Chiar dacă, nu-mi pasă.
Odată tot aterizează în patul meu.
Speranta moare ultima.
Dacă aveti probleme cu stomacul ar trebui să renuntati la astea...
Nu sunt doctor dar... cu Imodium... Ceva nu e în regulă.
Scuzati-mă. Vă rog...
Pot să vă cer o mică favoare?
O bucată pentru mine?
Nu, Philippe! Ajunge.
Ba da.
Cele patru anotimpuri. De Vivaldi.
O să vedeti că o să vă placă.
Deci, Driss. Nu-mi spuneti că nu simtiti nici o emotie.
Nu. De loc.
Nu simt nimic.
Musica pe care nu se poate dansa, nu este musică.
Bine, atunci o să cer să interpreteze altceva.
Da. Pe asta o stiu.
Din reclama aia...
Pentru cafea.
Zboară călutul meu.
Contele mă asteaptă la castel.
Trebuie să ajung acolo.
Haide.
Da. Sunt un mare cavaler.
Nu. Asta pune capac...
Acesti oameni dezbrăcati...
Sunt oameni... Văd oameni care umblă dezbrăcati.
În jurul bisericii...
Bine. Ajunge...
Jur imprejur.
Mai demult se făcea carieră cu asta.
E Barry Whit a acelei epoci.
Şi pe asta o stiu.
Da. Toată lumea o stie.
Sigur că da.
"Bună ziua. Aici este Oficiul de muncă din Paris"
"Toate liniile sunt pe moment ocupate"
"Timpul de asteptare este de aprox. 2 ani"
Asta-i din Tom si Jerry. Nu-i asa?
Tom si Jerry...
Ce prostălău.
Ajutor.
Acum e rândul meu. Am ascultat musică clasică. Acum pe a mea.
"Eart, Wind & Fire". Am mai vorbit despre asta.
E altceva.
E total altceva.
Am spus.
Driss.
- Driss. - Nu pot acum.
Haideti.
Haideti. E ziua lui Philippe.
Asa.
Acum...
Am un mic cadou pentru dvs.
A venit azi dimineată.
Dar n-am vrut să stric petrecerea. Poate era ceva rău.
Nu sti niciodată. În orice caz, a răspuns.
Şi acum... noapte bună.
Deschid scrisoarea. Dvs. v-ar trebui o vesnicie.
Deci...
Nu-i rea. Nici urâtă nu e.
Doamne...
Cred că-i singura din biserică care are toti dintii în gură.
A scris si o notită.
"Săptămâna viitoare sunt în Paris si astept un telefon..." Trei puncte de suspensie.
Ştim ce înseamnă asta.
Deci. Ce înseamnă asta?
- E de bine? - Cum să nu. Este foarte bine.
Vrea să vă remorcheze. Trei puncte de suspensie.
- Punctul 1, punctul 2, punctul 3... - "Vrea să mă remorcheze".
Acum ne merge bine.
- Acum nu voi mai putea dormi. - Ba da.
O pun aici.
Să vă privească când dormiti.
Hai.
Noapte bună, Philippe.
Vise frumoase.
Să încercăm cu sapca.
- Nu e rău. - Nu.
Nu. Arată ca un ceferist.
Trebuie ceva clasic.
- V-am spus. - Da, dar mă gândeam la altceva.
- Deloc. E prea clasic. - Să renuntăm la pălărie.
Clasic sau cu stil?
Asta nu-i rea.
Ar merge.
- Merge? - Nu se potriveste.
- Pe cai... - Haideti.
Yvonne mă va însoti. De restul mă ocup singur.
- Da? - E bun. E bun.
Da. Mă descurc singur.
Bine.
Cred că sunt nervos.
Mi s-a părut si mie dar vă descurcati.
a + c - b la pătrat.
b la pătrat?
Mie îmi dă 20. De ce nu e la fel...
Hei.
Parcă aveai treabă?
- Deci Bastien... Şti cine sunt? - Da.
- Da? - Ce-i?
De ce ai spus asa ceva? Asa ceva nu se spune.
- N-am spus... - tine-ti gura.
De azi înainte vei fi un gentleman si te vei scuza.
- Bine, îmi cer scuze. - Nu-ti pune labele pe mine.
- Nu la mine. La ea. - La ea. Am înteles.
Şi în fiecare dimineată îi vei aduce chifle proaspete.
- Cu sau fără unt? - Ce?
- Cu sau fără unt? - Nu stiu. Nu-mi pasă.
Cum vrei. Dar, fă-o.
- Oficial. - Da. Promit.
Şi acum cară-te.
Piaptănă-ti părul si puneti o beretă.
Cât e casul?
16:45
N-ar fi bine să dăm sapca jos?
Da. E mai bine.
Cât mai e ceasul?
Şi 45- 46. Timpul nu trece asa repede.
Vreau beau un whisky.
Da.
Domnule.
Încă unul.
Dar aveti o întâlnire...
Unul dublu.
Domnule doresc un whisky dublu.
- Alo. - Alo, Driss.
Ce faceti acum? Vă deranjez?
Fac sport. Alo!
Aveti chef să iesiti?
Pot să vă întreb ceva?
Nu. Fără întrebări.
- Vreti să plecati? - Da.
Unde?
Să iau putin aer.
Să luati putin aer.
Fac un dus si apoi vin.
Plecăm. Vreau sapca.
- Dar e numai ora 18. - Plecăm acum.
- Bună seara. - Bună seara.
Dati-i putină sampanie. Este stresat.
- Nu sunt stresat. - Adevărat? - Nu.
Numai noi doi?
Nu mai sunt si altii în avion. Numai noi.
Nu sunt prea linistit.
De ce?
Nu stiu de ce.
N-as putea spune că sunteti un om obisnuit.
Accidentul...
Scaunul cu rotile... Sotia dvs.
Familia Kennedy era asemănătoare.
- Domnisoară. - Da.
Vreti să ne dati micul pachet.
Multumesc.
Pentru ce?
Ce-i cu asta?
Au rezultat din vânzarea picturii. Am vîndut-o cu 11.000 de euro.
Ar trebui să faceti în continuare. Sunteti foarte talentat. - Da.
O bună afacere. Am prevăzut asta.
Am simtit asta. A venit din instinct.
Şi împreună cu musica... A iesit un amestec...
A fost o revelatie. Lumina... Totul. A fost o nebunie.
Nu trebuie să vă exaltati asa.
11.0000. De necrezut.
Ce-a fost asta?
Cabina pilotilor s-a rupt. Nu vom supravietui.
Philippe, dacă e o problemă, să-mi spuneti.
Sunt bucuros că v-am cunoscut.
Nu-mi plac astfel de glume. Serios.
Ştiu că dvs. sunteti obisnuit, dar eu nu. Nu-mi place.
Trebuie să fi nebun să faci asa ceva.
Asa e.
Totusi, trebuie să vă spun ceva, Philippe.
- Sunteti total bolnav. - Chiar? N-am stiut asta.
- Echipati-l acum pe Driss. - Da.
Sigur că da... Nu simt nevoia. Nu fac asa ceva.
Vă astept aici.
Fac câteva fotografii... "Echipati-l pe Driss"
Cum să faceti fotografii?
Da. Râdeti. Nu fac asa ceva.
- Îmi ajunge. - Asteptati.
- Nu fac asta. - Lăsati-le acolo.
Nu trebuie să fac asta. Nu vreau.
Nu. Nu vreau să zbor.
Nu vreau.
La naiba.
Nu vreau. Nu vreau acolo.
E normal să facă asa?
Vreau jos.
Driss.
Lăsati-l pe el să manevreze.
De ce tot se ridică si apoi coboară?
În functie de aer.
Vreau jos!
Am văzut totul. Gata.
Driss.
E bine.
Asezati-vă.
V-am terminat.
Are gură mare, handicapatul.
Ce-ati zice dacă as povesti eu totul?
Neghiobule.
Driss, vă asteaptă cineva în salon.
Ce faci aici?
Asta te întreb si eu.
- Oricum, sunt discret. - De unde ai adresa?
Era aici. Pe asigurarea de somaj.
- Ce ai acolo? - Nimic.
- Ce-ai făcut iarăsi. - Am căzut de pe motoretă.
- De pe motoretă? - Da.
Ridică-te. Esti un mincinos.
A căzut de pe motoretă. Intră aici.
La naiba.
Aici te-ai cuibărit?
- Spune-mi ce s-a întâmplat? - Nimic.
- Spune-mi ce s-a întâmplat. - Nu-i treaba ta.
Cum, nu-mi pasă? Te ascunzi aici si eu vrei să te cred?
Au fost 4. Dar promit. O s-o pătească.
Lasă-i în pace. I-ai spus la bătrână?
Nu stie.
- Am totul sub control. - Nu ai nimic sub control.
- Mă scoti din sărite. - Linisteste-te.
Nu te misti de aici până nu mă întorc.
- Pot să mă întind în pat? - Nu te atingi de nimic.
Bine. Am înteles.
Uită-te cum arăti...
Nu-ti fie frică. E la mine.
Nina, nu mai plânge.
Nu-i rănit. Are numai o zgârietură.
Nu are nimic.
Nimeni nu-l va ucide. Sunt numai niste amenintări.
Nu trebuie să facem nimic.
Nu mă pot ocupa de el. Sunt la servici.
Nu. Nu-i spune nimic. Nu scoate nici un cuvânt.
Du-te în camera ta. Dacă plângi se prinde.
E timpul de somn.
Vreau să mai stau putin.
Asezati-vă.
Asezati-vă aici.
Ce vă sugerează această femeie?
- Arată bine. - În afară de asta?
N-am putea să... Mai am ceva...
Îmi imginez că se ridică.
Şi se va întoarce.
Şi voi putea, în sfârsit, să-i văd chipul
Semănati cu băiatul.
- Adama. Nu-i asa? - Asa îl cheamă.
L-am văzut mai înainte.
Dacă l-as fi întâlnit pe stradă,
as fi ghicit că este fratele dvs.
Este ciudat.
De ce?
Pentru că nu este fratele meu.
Da?
Este complicat.
Este sau nu, fratele dvs.?
Bine, am înteles.
Să mergem.
Din cauza părintilor mei.
Nu sunt părintii mei adevărati.
Ci unchiul si mătusa mea.
M-au luat din Senegal, când aveam 8 ani.
Nu puteau avea copii si si-a vizitat fratele, care avea mai multi.
Şi l-a luat pe cel mai mare.
Pe mine.
În realitate mă numesc Bakary.
Acesta este numele meu adevărat.
Dar pentru că mi s-a scris numele gresit...
Şi am rămas Driss.
Apoi?
Apoi din întâmplare, mama, mătusa mea...
a rămas gravidă de două ori.
Apoi a murit unchiul meu.
Şi a apărut alt bărbat.
Întreaga poveste e complicată.
Ce-i lipseste lui Adama, este cineva care să-l îndrume.
A venit aici că să vă ia cu el.
Driss.
Cred că vom termina.
Nu cred că vreti toată viata, să împingeti la un handicapat.
După cât efort ati depus aici, vă meritati, pe deplin, banii de somaj.
Haide, mergeti.
Plecati.
Haide.
Da.
Vassary Bakary. Bakary Vassary.
Sună frumos.
Poetic
S-ar putea face o aliteratie.
- Ştiti ce este o aliteratie? - Nu.
- Bună dimineata. - Bună dimineata Bastien. Multumesc.
Mâine dimineată organizăm ceva. Poate poti să aduci mai multe.
Bine.
- O zi frumoasă. - Sunt si prăjiturile mele aici?
Da.
- Multumim. - Salutări lui Lisa.
Pe mâine.
Bastien, prietene. Ce cauti aici?
Deci, e adevărat.
- Ne părăsesti. - Da.
Dar nu-ti fă griji. Am numărul tău. Rămânem în legătură.
- Acum nu pot. Trebuie sa plec. - Ce păcat.
Mă mut în camera ta. A mea are probleme cu apa.
Ar trebui să mai rămân.
Va trebui să ne lipim putin, unul de celălalt.
Ar fi cam strâmt. Nu trăiesc singură.
Da.
- ti-o prezint pe Frederique. - Bună ziua.
Bună.
Acum e clar.
- Ce? - Am înteles...
De fapt esti o...
Asa e.
Bine.
Nu te sărut, că să nu fie geloasă.
Nu am nimic împotriva unui trio.
Bine. Atunci... Trebuie să plec.
Acum sunt grăbit dar pot să vin diseară dacă vrei.
- Trebuie să plec dar voi reveni. - Te-am mintit.
Atunci...
Toate cele bune.
Domnul Michelle Saloudy.
Să fie lăsat totdeauna pe canalul 2.
Sunteti supărat din cauza lui Magalie?
Nu. A jucat bine.
Bine jucat dar...
M-as fi mirat dacă mai rezista mult. Nu mi s-a mai întâmplat.
Ne sărutăm?
Da. De ce nu.
Yvonne.
Rusinoasă...
Pe curând.
Yvonne.
Asteptati.
Probabil nu mai avem nevoie de ea.
Salut.
Dă piciorul jos.
Hai vino.
Da.
La ce bancă esti?
Da.
Mă scuzati.
Vreti să mutati masina. Aici este interzis să parcati.
Stă scris acolo.
- Plec imediat. - Multumesc.
Te sun mai târziu.
Ce te deranja? Nu avem nici măcar masina.
E o chestiune de principiu.
Du-te.
Asteaptă-mă mai încolo.
Ce faci acolo?
Vin imediat.
As putea să renunt la întâlnire.
Nu. În nici un caz. De ce?
Duceti-vă linistită. E totul în ordine.
Yvonne? Sunt gata.
Da. Vin imediat.
Deci. Este totul pregătit.
Trebuie numai să-l serviti.
Şi dacă mai aveti întrebări, sunati-mă imediat.
- Mă sunati, da? - Da.
Dacă vreti, putem începe.
Vreti să vă scoateti halatul? Îmi dă senzatia unei case de nebuni.
- Sigur că da. - Aveti o tigare?
Nu. Nu sunt fumător. Adică, nu mai fumez.
M-am lăsat de curând si cred că si pentru dvs...
nu este recomandabil.
În general, pentru sportivi, nu este bine pentru plămâni.
Pentru circulatia sângelui si... respiratie.
Nu ati mâncati nimic.
Atentie.
Aveti grijă.
Ce faceti?
- Bună ziua domnule. - Ce?
Acesta este domnul... Dacă doriti...
Un masaj cranian. Este domnul Jaques.
Bună ziua, domnule.
Afară.
Lăsati-mă singur.
Iesiti!
- Am făcut ceva gresit? - Nu, nu.
L-ati prins pe picior gresit.
"Pe picior gresit". Un neghiob.
Idiot.
Driss Vassary?
- Da.. - Dvs. urmati.
Văd că aveti de o lună si carnet de conducere.
Da, dar nu de mult timp.
Am condus mai mult pe locuri private.
Parcări, locuri virane...
Conduc bine.
V-am citit dosarul.
V-ati caracterizat cu un singur cuvânt. "Pragmatic".
Da.
E important. E adevarat.
La noi mai e un lucru pe care ati uitat să-l amintiti.
Chiar asa?
Lăsati-vă putin timp pentru sloganul nostru.
- Asta e la fel că Alexandrina. - Cum?
Pardon...
La-sa-ti-va-timp-pen-tru-slo-ga-nul-nos-tru.
12 silabe.
- Nu mi-am dat seama. - Totul la timpul potrivit.
De aia ati pus aici un tablou de Dali.
Pentru o atmosferă artistică.
Poate...
- Vă place pictură? - Foarte mult.
- Îmi place Goya. - Săracul băiat...
Şi-a tăiat singurul organ erogen pe care îl mai avea.
Da.
Vin.
Sunt imediat acolo.
- E totul în ordine? - Da.
Lăsati-mă în pace.
Vreti un pahar cu apă? Sau o compresă.
Plecati.
- Am crezut că... - Plecati de aici.
Am terminat.
- Multumesc frate. - Cu plăcere.
- Un sfârsit de săptămâna plăcut. - Şi tie.
- Ce s-a întâmplat? - Nu se simte prea bine.
- Ude e? - Mai înainte era în grădină.
Bine.
Deci...
Vă merge bine sau...?
Ce-i cu mutra asta?
Serpico?
Jean Jaures? Asta e si o statie de metrou.
Victor Hugo.
Trebuie să vă bărbieriti. V-ati delăsat.
Am venit la timp.
Vin imediat.
Şi acum ce facem?
Asta e treaba mea.
E frumos aici, nu-i asa?
O mică tăietură mi-ar prinde bine.
Sunteti în toane bune. Ce bucurie.
Am fost harnic. Puteti deschide ochii.
Înspăimântător.
Ce înspăimântător.
- E rău de tot. - De ce? Vă stă bine.
Nu.
Uitati...
Cu o vestă de piele si o brătară...
Şi o chipiu... Semănati cu...
Acum stiu. Jose Bovais.
Chiar asa arată.
Acum trecem la religie. Preot ortodox.
- Un popă. - Un popă.
Haide!
E nebun.
Ce faceti?
- M-am înselat. - Nu cred. Să văd si eu.
Arăt ca bunicul.
Chiar?
Ce-i cu mustata asta. Nu stiu. Parcă mă excită.
- Acum dăm tot jos. - Multumesc.
Foarte bine.
Nu se poate. Asta nu-i glumă.
Nu, nu.
Nu.
Nein!
- Asta vroiati să ziceti? - Da. Nu sunt de acord.
Philippe e furios. Tare furios.
Nu e de mirare. Sunt jucăria dvs.
Sunteti complet nebun. Apartineti unui spital de nebuni.
Aveti chef să mărsăluim putin?
As prefera să...
Rade-mi jos mustata asta.
Credeti că-i comic?
Păi, da. Mă gândesc la un nazist paralizat.
Ar trebui să fie comic. Să facă salutul lui Hitler.
V-ati amuzat destul. Acum râdeti asta jos.
Hitler.
- Bună ziua domnule. - Bună ziua.
Vassary. Am rezervat pentru ora 13.
- Da. Vassary. Masa nr. 8. - Urmati-mă vă rog.
- Pe aici. - Multumesc.
Multumesc domnule.
Bine, Philippe.
Nu rămân la masă.
- De ce? - Nu vă las singur.
Chestia este că... Veti avea o mică întâlnire astăzi.
Întâlnire?
Cum asa?
Fără panică. Va functiona.
Cum adică?
Numai că de data asta, nu veti mai putea fugi.
De altfel...
A durat ceva cam mult dar... l-am găsit-o.
Sărutati-o si din partea mea.
Driss.
Ce-i cu toată chestia asta?
Bună ziua, Philippe.
Philippe Pozzo Di Borgo trăieste astăzi în Maroc.
Recăsătorit, este tatăl a două fete.
Abdel Sellou a devenit seful unei întreprinderi,
s-a căsătorit si este tatăl a trei copii.
Philippe si Abdel au rămas foarte apropiati.
Subtitrare downloadata de pe www.RegieLive.ro Portalul Studentesc Nr. 1 in Romania