Faceţi reclamă produsului sau mărcii dvs. aici, contactează www.OpenSubtitles.org astăzi
Nu pot. Nu pot să rămân trează. Rămâi trează, rămâi trează.
Adderall nu mai este... Ritalin nu mai este...
Amitriptyline. Ce este? Ce este?
Modifinilul, pentru sistemul nervos. Dopamină. Clonazepam. Bun. Da. E bun.
Acid citric, da. Zahăr, zahăr. Fructoză. Mountain Dew, Mountain Dew.
Lasă-ne să ieşim! Te rog, lasă-ne să ieşim!
Cine sunt oamenii ăştia? Cine sunt? Ce încearcă să ne facă?
Nimeni n-o să-mi rănească fiul.
Nu pot rămâne trează. Te rog, rămâi trează! Da, poţi. Ştiu că poţi.
Rămâi trează. Da, poţi. Haide, haide.
Lasă-ne să ieşim!
Deschide uşa! Deschide-o! Deschide uşa!
INVAZIA
Ştiri tragice în seara asta, când naveta Patriot a explodat
în timpul unei încercări de aterizare neprogramată...
Am simţit... ştiţi... suflul exploziei.
...rămăşiţe ale exploziei şi fragmente se găsesc de la Dallas până la Washington.
Bucăţi se găsesc pe toată păşunea şi în curte, peste tot.
Uitaţi-vă, asiguraţi-vă că nimeni nu le atinge, că nimeni nu pleacă cu ele.
De ce e important pentru oameni să nu le atingă?
Sunt contaminate... Ar putea fi contaminate.
Bineînţeles, am ieşit cu toţii afară şi le-am atins... Unii dintre noi.
Întrebări cruciale rămân fără răspunsuri.
Fragmente au fost văzute de la Dallas până la Washington.
Explozia navetei a şocat naţiunea şi lumea întreagă.
Comemorări spontane deja pot fi văzute în locurile în care au căzut fragmentele.
Priveliştea de aici e ireală.
Am văzut un val de oficiali de la mai multe agenţii federale
venind aici în seara asta.
Kaufman de la CDC - Centrul pentru Combaterea Dezastrelor?
- Da. - Pe aici, vă rog.
Sunt Dina Twain de la CNN. Pot să vă întreb ce face CDC aici, dle Kaufman?
Bună. Preşedintele se întoarce la Washington în seara asta.
Ar trebui să-i dau raportul la ora 06:00. Putem s-o facem?
- Putem încerca. - Bun.
Arată-mi ce ai până acum.
Pe fragmentele recuperate înregistrăm o rată de contaminare
pe aproape fiecare metru pătrat.
Estimăm c-ar fi o zonă de contaminare pe un culoar lat de aproape 300 de km
de la Washington până la Dallas.
Doamne. Ce-i asta?
Biologii noştri sunt complet daţi peste cap. Acesta e un organism foarte adaptabil,
capabil să supravieţuiască în frigul crâncen al spaţiului
şi în căIdura arzătoare la reintrarea în atmosferă.
Diagnosticele iniţiale ale celulelor arată că prezintă caracteristici monoploide,
cu niveluri ridicate de dipicolinat de calciu,
ambele fiind caracteristice unui endospor.
Un spor? Doamne.
Un lucru e sigur, nu e de pe aici.
Domnule, ăsta era pe acoperişul nostru.
Preşedintele se întoarce la Washington de la Camp David
pentru a se sfătui cu consilierii săi cei mai apropiaţi,
în chestiunea dezastrului navetei spaţiale.
Salut, Casper.
Bun băiat.
Am crezut că nu mai ajungi acasă.
Fosta ta soţie te-a sunat de două ori.
Vrei să urmăreşti asta? Adică... pentru slujbă, sau ştiu eu ce?
Ar trebui să mă duc la culcare.
Trebuie să mă întorc la Guvern peste câteva ore.
Păi, ar fi trebuit să suni. Puteam să fiu scufundată în somn, în patul meu, acum.
Oficiali federali au îndepărtat mai multe fragmente din naveta distrusă,
de pe o sursă supărătoare: eBay.
Ollie, e în regulă. E în regulă.
Uită-te la mine, sunt mama.
Puiule...
E în regulă...
A fost doar un vis urât.
Au început să-ţi revină coşmarurile alea, nu?
Totul e în regulă. Culcă-te, acum.
Uite aşa.
Trebuie să facem să dispară din nou coşmarurile alea.
Da?
Sute de oameni au fost ucişi în dimineaţa asta,
în cel mai sângeros atac din Irak, de la începutul ocupaţiei.
Un amestec de substanţe toxice au fost ataşate atentatorilor sinucigaşi...
Ollie! Micul dejun!
Înţelegere privind custodia şi vizitele
Dr Bennell? Sunteţi căutată la telefon.
Tocmai îmi termin comentariile.
- Ştiu. Dar e foarte insistent. - Cine e?
Fostul tău soţ.
- Alo? - Carol, ce mai faci?
Bine, Tucker. Tu ce mai faci?
Bine. Chiar foarte bine.
Sunt din nou la Washington, în vechea noastră casă.
E o casă aşa de drăguţă.
Ce vrei, Tucker?
Vreau să-I văd pe Oliver.
- Mi-e dor de el. - Nu.
Carol, am dreptul legal să-mi văd fiul.
Oliver, nu-mi vine să cred. Haide!
Îmbracă-te! Mai avem doar 15 minute.
Haide!
Ar trebui să mergem pe jos la şcoală în fiecare dimineaţă. E plăcut.
N- ai mai fi spus asta dacă ar fi fost plouat.
Dacă ar fi plouat.
- Dar dacă plouă deseară? - Am urmărit buletinul meteo.
Şapte grade Celsius şi cer senin. N- o să plouă.
Numai bine.
Bun, ia-ţi tema de acasă.
- În regulă. - Arăţi foarte bine.
Mulţumesc.
- Ne vedem la ora patru. - În regulă.
Pot să-ţi dau un pup?
- Hei, Oliver... - Fain costum, amice.
- O să iau o ciocolată Hershey dublă. - Eu o să iau atâta ciocolată...
America e în stare de şoc, astăzi...
50 de oameni de ştiinţă şi-au dat demisia în urma dezastrului navetei.
- Bună dimineaţa, Ben. - Cincizeci. 50.
Au semnat o scrisoare în care spun că guvernul le-a ignorat descoperirile,
pentru că ei cred că naveta a fost distrusă intenţionat.
Nimeni nu transmite asta aici. A trebuit s-o găsesc pe canalele internaţionale de ştiri.
Ce e cu tine?
Tucker a plecat în Atlanta de patru ani, Ben.
ÎI suna pe Ollie de ziua lui şi de Crăciun.
Şi deodată se întoarce în viaţa lui şi vrea să fie un tată model. Nu...
E prea confuz pentru Ollie.
E tatăI lui.
ÎI cunosc şi nu am încredere în el.
Ascultă, Oliver te iubeşte mai mult decât orice pe pământ.
Şi nu poate face nimic nici Tucker, nici altcineva, care să schimbe asta.
La muncă grea, plată pe măsură!
- Rămâne valabil pentru mâine seară? - Va fi şi mâncare?
Păi, sunt cehi, aşa că va fi... gulaş, sau aşa ceva.
Vom vedea.
Aveţi ceva mărunţiş, dnă? Dumnezeu să vă ajute!
De ce să-ţi iau flori?
Păi, n-am greşit cu nimic. Stai puţin!
Face opt dolari.
Sunt de acord cu romantismul.
- Bună dimineaţa, Carly. - Pacienta pentru ora 9 e aici.
Eşti puţin cam matinală, Wendy.
E vorba de soţul meu.
Wendy, s-a întâmplat ceva?
Te-a lovit soţul tău din nou?
- De cât timp vin aici? - De patru ani.
Şi am băut o ceaşcă de ceai aproape de fiecare dată, nu-i aşa?
Da, presupun că da.
Dar nu mai pot s-o fac.
Nici măcar nu pot să beau asta. Atât de gravă a devenit situaţia.
Vreau să te ajut, dar va trebui să vorbeşti cu mine.
Va suna atât de stupid, sau nebunesc, sau amândouă!
Nu. Ţi-am mai spus şi înainte.
Nimic din ceea ce spui în biroul ăsta nu e stupid sau nebunesc.
Tot ce spui e important. Tot ce spui contează.
Soţul meu nu e soţul meu.
Ce te face să spui asta?
Modul în care se comportă, modul în care se uită la mine...
Îmi tot aduce încontinuu băuturi.
Nu le vreau, dar el continuă să mi le aducă.
Am ţipat la el aseară. Dar n-a început să ţipe şi el.
Am aruncat cu paharul în el şi n-a făcut nimic.
Ştiu că tu şi soţul tău aveţi o relaţie tumultoasă.
Aveam, dar nu mai e aşa.
Da, când se înfuria, îmi era frică de el.
Dar, cel puţin când mă săruta, ştiam că mă iubea.
Acum când mă sărută...
Ce este?
E diferit.
Am observat asta. Şi Bobo a observat.
Bobo, câinele tău?
Aseară, când Richard s-a întors de la muncă şi a intrat,
Bobo a înnebunit.
A început să latre şi să mârâie la Richard.
Am încercat să-I scoatem afară, dar a atacat.
Dr Bennell, câinele ăsta n-a atacat pe nimeni în toată viaţa lui.
Şi ce s-a întâmplat?
Richard...
...a apucat câinele de gât...
...şi Bobo a început...
...să scheaune.
Am încercat să-I opresc, dar nu i-a dat drumul.
Şi apoi... îmi dădeam seama că Bobo...
...nu înţelegea ce se întâmplă! Era atât de speriat!
Apoi s-a auzit o trosnitură...
...şi Bobo a murit.
Richard nu a spus nimic.
Nu a plâns...
Doar I-a ridicat pe Bobo şi I-a dus afară la gunoi.
Vreau să te văd din nou, cât mai curând posibil.
Îţi voi schimba medicaţia. Vreau să iei astea dimineaţa şi seară.
De două ori pe zi, în regulă?
Şi dacă soţul tău mai face aşa ceva,
ceva care să te sperie, vreau să mă suni imediat.
- Îmi promiţi că vei face asta? - Da. Mulţumesc, doctore.
Asta ar trebui să meargă.
Probabil că ar trebui să discutăm despre ziua de mâine.
Eşti neliniştit?
De ce aş fi neliniştit?
Pentru că niciodată n-am mai fost despărţiţi aşa, Ollie.
Şi nu prea I-ai mai văzut pe tatăI tău de mult timp.
Sunt în regulă, mamă.
Va fi distractiv. Dar îmi va fi dor de tine.
Da, ar fi bine să-ţi fie.
Ne putem trimite mesaje unul altuia tot timpul.
Ai dreptate, mă comport prosteşte. Du-te şi fă-ţi bagajele.
Ne întâInim cu colindătorii cam în jumătate de oră.
Haide, Superman!
Mulţumesc, doamnă Robinson.
- Distracţie plăcută. - Mulţumesc.
Ne daţi sau nu ne daţi?
A început să aibă iarăşi coşmaruri.
L- am trecut înapoi pe clonazepam. Nu-mi place să-i dau nimic.
Când a început să le aibă?
De acum trei nopţi. Chiar de când a aflat că-I va vedea pe tatăI său.
Ne daţi sau nu ne daţi?
Înapoi, copii.
Încetează!
Are ceva. Poate c-ar fi bine să-i duceţi la altă casă.
Nu ştiu ce-i cu ea.
Hai, copii! Să mergem!
- Blue, vino înapoi, aici. - Atenţie, copii!
Atenţie! O, Doamne, daţi-I de pe el!
- Ollie, înapoi! - Blue! Culcat!
Culcat! Câine rău! Îmi pare rău.
Andy! O, Doamne!
E- n regulă, Pam.
N- are nimic acolo. Sângele trebuie să fi fost de la câine.
- Eşti în regulă? - Da. Sunt în regulă, mamă.
Bine.
Mi-ai luat acadeaua. Dă-mi Snickersul ăla!
- E al meu! - Eu îI vreau.
- Nu, nu ţi-I pot da. - Dă-mi-I!
- Facem schimb. Russell pentru Reese. - Oh, omule!
- Mulţumesc, Carol. - Cum se descurcă Andy la şcoală?
- Pare puţin detaşat. - lisuse, Carol.
Când începi să vorbeşti ca un psihiatru nu te referi la unul dintre copiii mei.
E doar într-o stare de panică. Poate că e gândacul ăla care mişună pe aici.
- Ce mişună pe aici? - Mama!
Mamă, dă-o de pe mine, te rog!
E în regulă. E în regulă.
- Ce e asta? - Cred că s-a mişcat.
A pus vreunul dintre voi asta aici?
- Nu eu. - N-am făcut-o eu.
Te superi dacă-I duci tu pe Gene acasă?
Taxi!
Carol, ce faci aici?
Bună.
- Asta-i pentru mine? - Da.
E o...
Îmi place la nebunie.
Nu pot să-mi dau seama de la care casă a luat-o. A fost la cel puţin 30.
Nu cred că ai de ce să-ţi faci griji. Mie mi se pare a fi latex.
Ben, uită-te la ea. Chiar şi fără microscop poţi vedea straturile de celulele.
Poate că cineva şi-a folosit degetul pentru a matriţa o amprentă.
Cineva cu siguranţă a făcut asta, sau I-a cumpărat de la Wal-Mart.
Adică, e Halloweenul! Ar putea fi orice.
Ce crezi, Steven?
Interesant.
E fabricată, nu?
Nu ştiu. Ori e un fals foarte scump, ori o piele foarte ieftină.
Pe MedWeb se discuta despre aşa ceva.
În laboratoarele din New York şi Boston s- au înregistrat nişte mostre ciudate.
Lasă-mă să mai cercetez.
- Mulţumesc pentru ajutor, Steven. - Da.
Sună-mă mai târziu, Ben.
- Îmi datorezi o oră pe canapeaua ta. - O oră?
Ce te face să crezi că te poate ajuta cineva într-o oră?
- Ce e? - N-am spus nimic.
În fiecare an gripa face zeci de mii de victime printre americani.
Vă daţi seama că la asemenea cifre, guvernul realizează
că ne confruntăm cu nici mai mult nici mai puţin decât...
o urgenţă medicală la nivel naţional.
Studiile noastre arată că acest nou virus e mult mai contagios
şi rezistă mai mult decât epidemiile de gripă uzuale.
Centrul pentru Combaterea Dezastrelor s- a reunit de urgenţă astăzi,
pentru a decide cum să controleze şi să împiedice înrăutăţirea situaţiei.
Credem că printr-un program de vaccinare am obţine...
...cea mai bună "doză" de risc, pentru a ţine totul sub control.
Această epidemie de gripă ar putea fi cea mai fatală din ultimii 30 de ani.
Sunt curioasă. Dacă de abia aţi disecat acest nou virus
cum de aţi găsit atât de repede un vaccin?
Aş vrea să avem mai mult timp pentru a trece în revistă
toate datele ştiinţifice şi procesele interne
din spatele acestui proiect.
Dacă doriţi mai multe informaţii
vă sugerez să vă retrageţi din această rundă de contracte
şi să ne lăsaţi timp să vă pregătim o analiză detaliată.
Asta doriţi, doamnă Cunningham?
Deloc. Era doar o întrebare.
Ne plac astea.
Ne plac întrebările. Ele ne-au dus pe lună.
Carol!
Omul ăla n-a vrut să spună cum îI cheamă.
Vă pot ajuta cu ceva?
Dr Bennell, sunt Richard Lenk, soţul lui Wendy Lenk.
Ce pot face pentru dta, dle Lenk?
O aştept pe soţia mea.
- Nu cred că soţia dvs va veni azi. - Spunea că va veni.
Dar o voi lua acasă.
Ce-ar fi să luaţi un loc, dle Lenk, şi voi vedea ce pot afla.
Mulţumesc, Carol Bennell.
- Da? - Wendy, sunt dr Bennell.
- Unde eşti? - Sunt chiar lângă clădirea ta.
Trebuie să vorbesc cu tine.
Sau poate c-ar trebui să vorbesc cu poliţia, dacă tu crezi c-ar fi bine.
Wendy, soţul tău e aici. E în sala de aşteptare.
A spus că vii şi nu am vrut să fii luată prin surprindere.
Carol, poţi să-I reţii o vreme acolo?
Ce ai de gând să faci?
Mă voi duce acasă să-mi fac bagajul.
Voi sta cu sora mea.
Nu ştiam dacă mă pot încrede şi în tine, dar îţi mulţumesc.
Să te încrezi în mine? Wendy? Wendy?
- Clienta de la ora nouă e aici. - Trimite-o înăuntru.
Ce fac cu dl Lenk?
Dr Bennell?
Dă-i o revistă.
I- ai spus lui Gene că vei sta la tatăI tău începând din seara asta?
Da.
E bine că va fi tot prin apropiere, nu?
Imaginează-ţi ce dezagreabil ar fi dacă n- ai cunoaşte niciun copil în cartier.
Dezagreabil.
- Pâine cu unt. - Mărar.
- Cuşer. - Acru.
- Dulci şi buni. - Castraveciori.
Cartofi cu usturoi. Degajaţi!
Asta nu poate fi!
Haide! Degajaţi?
Oricum, câştigaseşi deja.
De ce spune lumea "într-o situaţie dificilă", totuşi?
- Cred că e folosit în baseball. - Mamă!
Ajutaţi-mă, vă rog!
Ajutaţi-mă!
Vin! Ascultă-mă!
Trebuie să-i avertizăm pe oameni.
Sunt printre noi! Sunt aici!
- Mamă, ce e cu ea? - Opreşte!
Oliver, ascultă-mă.
- Stai acolo, în regulă? - Bine.
- Doamnă! - Sunt doctor.
Doamnă, întoarceţi-vă la maşina dvs. Trebuie să dăm drumul la trafic prin tunel.
Am văzut ce s-a întâmplat.
Unde doriţi să aştept pentru declaraţie? Sunt martor.
V- am notat numărul de înmatriculare.
Stai aşa. De ce mi-ai notat numărul de înmatriculare?
De ce mi-ai luat numărul de înmatriculare?
Dacă vom avea nevoie de dta, te vom căuta.
Bună.
Îmi pare rău că am întârziat.
Salut, Oliver.
A avut o noapte grea. Am văzut un accident.
- A fost îngrozitor. - E-n regulă.
Şcoala începe la 8:10. Trebuie să fie acolo la 8:00.
Vrei să intri înăuntru?
Nu, întârzii la o petrecere.
Distracţie plăcută!
Ai grijă să-ţi iei pastilele. Una în fiecare seară.
Bine. Te iubesc.
A fost îngrozitor. Trebuia să-i vezi faţa.
Era îngrozită, Ben.
Şi poliţia nu a făcut nimic. Absolut nimic.
M- am oferit să-mi dau numele, să fiu martor...
- Şi Oliver a văzut totul. - E în regulă?
Părea în regulă, dar a trebuit să-I las.
Nu e neapărat să facem asta în seara asta. Te pot duce acasă.
Nu, vreau asta. Vreau asta.
- Eşti sigură? - Sunt bine. Da.
Să ne distrăm puţin. Asta ar trebui să fie distractiv.
Arăţi superb!
Bună seara, doctore Ben.
- Persian, ce mai faci? - Bine, bine.
S- ar putea să fie Ollie.
- Pot să vă iau haina? - Mulţumesc.
Ambasadorul şi soţia lui vă aşteaptă.
Bună, mamă. Mi-e dor de tine. Gene vrea să te salute.
- Bună, doamnă Bennell. - Pa.
Te iubesc.
- Pot să vă iau haina, doamnă? - Mulţumesc.
Tu eşti Carol?
Carol Bennell, el e dr Henryk Belicec şi minunata lui soţie, Luddie.
Vino şi lasă-mă să te privesc. Ben ne-a vorbit mult despre tine.
Să intrăm. Cina va fi gata în curând.
Voi doi staţi cu noi. Vrem oameni adevăraţi în jurul nostru în seara asta.
Ceva e în neregulă cu tatăI meu.
Da. Şi cu al meu.
- Tată? - Sunt aici, Oliver.
Fac nişte ciocolată caldă.
Vrei puţină ciocolată caldă?
Ben mi-a spus că eşti psihiatru. E foarte interesant.
Asta e exact ce aveam nevoie.
Îţi trebuie ce-i trebuie oricărui ceh, o cizmă rusească îndesată-n fund.
Păcat că nu se mai fac cizme ruseşti. Toate sunt făcute în China.
M- ai aşezat lângă o femeie frumoasă fără să mă prezinţi şi acum mă insulţi.
Nu-I lăsa să înceapă din nou, Henyo.
Îmi pare rău, Yorish. Scuzele mele cele mai umile.
Doctore Bennell, ai onoarea de a cunoaşte
unul dintre cei mai celebri diplomaţi de la Washington,
prietenul meu, sursa acestui caviar select,
ambasadorul rus, Yorish Kagorovik.
Mă bucur de cunoştinţă, domnule ambasador.
Plăcerea e toată de partea mea.
De obicei oaspeţii lui Henryk sunt la fel de bătrâni şi de urâţi ca mine.
lertare, dar cred altceva. Nimeni nu e mai urât ca tine, Yorish.
Ştii ce înseamnă Cehoslovacia în rusă, doctore?
Înseamnă "preşul de la uşă".
Mai vorbeşte cineva rusă? Am crezut că e o limbă moartă.
Eu şi prietenul meu glumeţ ne prefacem că ne distrăm împreună.
Dar în mod secret, suntem rivali.
Ne exploatăm unul pe celălalt în interes personal.
Eu sunt aici pentru a-i bea şampania scumpă
şi el mă invită pentru că pot face rost de caviar adevărat.
Politeţuri de suprafaţă ascund adevăratele noastre interese.
Asta e firea lumii noastre, nu?
- Yorish, fii băiat cuminte. - Sunt doar curios.
Spun că civilizaţia e o iluzie, un joc al prefăcătoriei.
Ceea ce e real e faptul că suntem încă animale
conduse de instincte primare.
Ca psihiatru...
probabil ştii că asta e adevărat, nu?
Să fiu sinceră, domnule ambasador,
când cineva încerca să-mi vorbească despre adevăr,
aud mai mult ceea ce-mi spun despre ei decât despre lume.
Foarte adevărat. Bine spus, doctore.
Poate că ai dreptate. Să fii rus în ţara asta e un fel de boală patologică.
Deci, ce părere ai? Mă poţi ajuta?
Îmi poţi da o pastilă, să pot vedea lumea aşa cum o vedeţi voi americanii?
O pastilă mă poate ajuta să înţeleg
ce se întâmplă în Irak, Darfur sau chiar New Orleans?
Nu te lăsa purtată de nebunia lui, doctore.
E rus. Are nevoie să se certe la fel cum are nevoie să respire.
Tot ceea ce spun e că civilizaţia e în declin atunci când avem mai multă nevoie de ea.
În situaţia potrivită...
suntem capabili de cele mai teribile crime.
A- ţi imagina o lume în care nu e aşa, unde crizele nu generează noi atrocităţi,
în care niciun ziar nu e plin de războaie şi violenţă...
asta înseamnă să-ţi imaginezi o lume în care oamenii nu mai sunt oameni.
Sunt de acord că mai păstrăm unele instincte animalice,
dar trebuie să recunoşti că nu mai suntem aceleaşi animale de acum câteva mii de ani.
- Adevărat. - Citeşte Piaget, Kohlberg, Maslow,
Graves, Wilber şi vei vedea că încă evoluăm. Conştiinţa noastră se schimbă.
Acum cinci sute de ani o feministă post-modernă nu exista,
astăzi una stă chiar lângă tine, astăzi.
Şi chiar dacă acest fapt nu compensează toate relele făcute în lumea asta,
cel puţin îmi dă speranţa să cred că într-o zi lucrurile vor sta altfel.
- Mulţumesc, doctore. - Cu plăcere, domnule ambasador.
Excelent. Ben, din toate femeile pe care le-ai adus la noi în casă,
ea e cea cu care îţi dăm acordul să te însori.
M- am uitat toată noaptea la voi doi şi la felul în care vă priviţi.
- Sunteţi aşa frumoşi şi deştepţi. - Vezi, asta se întâmplă.
Pot spune tot ce vor în casa asta şi apoi apelează la imunitatea diplomatică.
- Gândeşte-te la copiii pe care-i vei avea. - E de ajuns.
M- am simţit foarte bine.
Prietenii tăi sunt minunaţi.
Îţi mulţumesc că ai fost partenera mea.
Şi pentru ce ai spus în seara asta.
Ce-i?
- Nu pot face asta. - Nu.
E... Dar e... Dar e în regulă.
Îmi pare rău, Ben. Dar e mai bine să rămânem ceea ce suntem.
Eşti cel mai bun prieten al meu şi nu-mi permit să pierd asta.
Hei, eu doar...
...am profitat de o femeie în stare de ebrietate şi...
- Poţi merge? - Termină!
Pot.
Hei!
Bună dimineaţa, puştiule. Scrie-mi când primeşti mesajul.
Te iubesc. Mama.
Carol Bennell? Îmi cer scuze că vă deranjez aşa târziu.
Trebuie să vă pun câteva întrebări, pentru Evidenţa Populaţiei.
Facem un recensământ al districtului în care locuiţi luna aceasta.
Nu versiunea extinsă bazată pe chestionare
ci o versiune rapidă din uşă în uşă pentru a reînnoi înregistrările.
- La ora asta, noaptea? - Avem un termen limită.
Lucrăm toată noaptea acum. Sunteţi ultima casă.
Am văzut lumina aprinsă. Am mai venit de câteva ori.
Mă duc să mă ocup de aia şi apoi poţi să mă întrebi prin uşa întredeschisă.
Hei!
Toate liniile sunt ocupate.
Vă rog să închideţi şi să încercaţi din nou.
Ben, eu sunt.
Cineva tocmai m-a speriat de moarte.
Bună dimineaţa.
Bună.
- Ce au spus cei de la poliţie? - Nu prea multe.
- Carol, nu te duci la muncă aşa. - Trebuie, am programări toată ziua.
Cel puţin rămâi la micul dejun. Am gătit clătite.
Ce e?
Topirea tensiunilor dintre Washington şi Teheran
legate de combustibilul nuclear, e unul din primii paşi
făcuţi de S.U.A. pentru îmbunătăţirea...
Bună dimineaţa, mamă. Mă duc la şcoală.
Încă îţi simt lipsa. Te iubesc. Pa.
Îmi cer scuze că am întârziat.
Courtney Jones a anulat programarea, la fel şi Chris Cook.
Dar Wendy Lenk?
Nu am veşti de la ea.
Poate că de vină e gripa asta care a apărut.
O sun eu.
Domnule Lenk, sunt doctorul Bennell.
Speram să pot vorbi cu soţia ta, de aia am sunat pe mobilul ei.
Doarme, acum.
- E totul în regulă, domnule Lenk? - Totul e în regulă.
Nu a mai fost aşa bine de multă vreme.
Wendy e bine acum. Îi voi spune că aţi sunat-o şi o să vă spună chiar ea.
- Domnule Lenk? - Da.
Dacă nu am veşti de la soţia ta curând, voi suna înapoi. Înţelegeţi ce spun?
Veţi avea veşti de la ea până la sfârşitul zilei.
E vorba de soţul meu.
Ben, nu pot fi toţi psihopaţi.
Dacă ceea ce spun e adevărat?
N- ai remarcat nimic?
Ba da.
Ce?
Pare a fi puţin rupt de realitate.
- Bună, Carly. - M-am gândit că vrei puţin ceai.
Mulţumesc.
Vrei să încerci să-I contactezi pe fostul meu soţ,
până reuşeşti să iei legătura?
- E important să vorbesc cu el. - În regulă.
E nou. E ca cel cu aromă de portocală care îţi place.
Spune-mi ce părere ai.
Bună.
Bun, fii atentă aici.
Cel mai bun mod în care pot descrie mostra aia pe care mi-ai adus-o:
e ca un fel de transpiraţie după infecţie.
Ca o transpiraţie nocturnă, doar că aia se evaporează,
iar asta se solidifică. Acum...
Un procent îI reprezintă celulele albe moarte care se găsesc în orice infecţie normală.
Dar, apoi, un alt procent este dat de hormonii pe care corpul îi produce
când intră în starea REM a somnului,
ceea ce sugerează că hormonii somnului acţionează ca un catalizator
pentru un fel de reacţie metabolică, iar apoi sunt eliminaţi ca resturi.
Da, dar o reacţie la ce?
O reacţie... la astea.
Astea sunt de asemenea celule eliminate, explodate, de fapt.
Sunt viruşi?
La fel, dar mai mari decât orice virus cunoscut.
Am încercat să distrug câteva dintre ele.
Le-am încăIzit să văd când se distrug.
Am crescut până la 370 de grade celsius.
Au supravieţuit.
- E imposibil. - Da.
ÎI mai ştii pe Ted Fraddo? E la laboratorul din Fortul Dietrich, acum.
Au venit cu o ipoteză interesantă.
Aveam de-a face cu o entitate inteligentă, de dimensiunea a câteva celule,
care invadează corpul victimei şi se integrează în ADN-ul acesteia,
reprogramându-i comportamentul genetic peste noapte.
Reprogramează? Cum? Cum face asta?
80% din ceea ce suntem şi ceea ce facem,
e determinat de moştenirea genetică.
Integrarea unui ADN străin poate duce la asemănarea cu multe lucruri.
Sau să nu semene cu nimic.
- Deci, spui că asta a apărut pretutindeni? - A început să apară.
Au început să ia în considerare protocoalele de epidemie
în Europa aseară, dar şi în Japonia.
Dar aici, se vorbeşte de gripa asta.
- Alo? - Alo, Ben. Sunt Ludy.
Îmi cer scuze că te-am sunat dar nu am ştiut ce altceva să fac.
- Ce s-a întâmplat, Ludy? - E vorba de prietenul nostru, Yorish.
Ceva se întâmplă cu el.
- Ceva teribil. - Venim imediat.
Agenda pentru summitul G8 de azi a fost îngrijorarea în creştere
a comunităţii medicale în legătură cu amploarea acestui misterios virus gripal.
Şi mai surprinzător, preşedintele...
Tucker, eu sunt. Unde eşti?
Sună-mă imediat ce primeşti mesajul. E foarte important să vorbesc cu Oliver.
Bun, intraţi.
Ben, Carol, vă mulţumesc că aţi venit aşa repede.
Ludy, el e un coleg de-al meu, doctorul Galeano.
Mulţumesc, doctore.
A trecut pe la noi, eu nu mi-am dat seama ce-i cu el,
nu voia să vorbească cu soţia lui...
Spunea ceva despre soţul meu.
Ce a spus despre Henryk?
- Unde e soţul tău? - Nu ştiu. Nu am putut să-I contactez.
- Dumnezeule. - lisuse. E de necrezut.
Yorish...
E mult mai rău acum. Ce are?
E un fel de colonizare la nivel celular.
Uită-te la carotidă.
Tensiunea arterială probabil e foarte ridicată.
Să nu-I trezeşti.
Dacă e într-un somn profund s- ar putea să-I afecteze.
Trebuie să facem nişte analize complete.
Să-i înregistrăm semnele vitale, să-i luăm mostre de sânge şi de piele.
Ai trusele la tine?
Unele.
Ludy, avem nevoie de o cameră video. Este vreuna-n sala de conferinţe?
Carol, telefonul tău are cameră.
Luaţi-I de pe mine!
Luaţi-I pe Yorish de pe ea!
Ajutor!
Yorish!
- Mă duc să sun la poliţie. - Nu. Nu, doar...
Nu suna pe nimeni încă.
Trezirea bruscă din somn e posibil să-i fi cauzat stopul cardiac.
- Carol? - Mă duc să-I iau pe Oliver.
- Carol! - Verifică-ţi mesajele, Tucker.
Încerc de mult să iau legătura cu Ollie.
Intră.
Aceştia sunt nişte colegi de-ai mei.
- Oliver?! - E în regulă. E cu Gene.
Unde te duci?
Să-i strâng lucrurile. Merge înapoi cu mine.
- Eşti foarte agitată acum. - Ce se întâmplă, Tucker?
- De ce nu te calmezi? - Tocmai am văzut un om murind.
Oamenii mor. Ce ascundeţi voi de fapt?
Ce este? Sunt oameni plini de ceva ca variola, sau aşa ceva.
Pentru ce îi vaccinaţi, de fapt, Tucker?
Spune-mi!
Deschide uşa asta nenorocită!
Deschide uşa!
Ce se întâmplă aici?
Când te vei trezi, vei simţi acelaşi lucru.
- Dumnezeule. - Vei fi aceeaşi.
Fiecare gând...
...amintire, fiecare obicei...
...tot tu vei fi.
Nu te împotrivi, Carol.
Nu e nevoie de aşa ceva.
Tot ce trebuie să faci e să aştepţi.
Asta-i tot ce-ţi cerem.
Nu doare.
Priveşte!
E ca şi cum te-ai molipsi de gripă.
Prea târziu, Carol!
- S-a sfârşit. - Oliver!
Ajutaţi-mă! Ajutor!
Ajutaţi-mă!
Ajutor!
Ajutaţi-mă, vă rog! Ajutor! Ajutaţi-mă!
Îndepărtaţi-vă de uşi! Atenţie, se închid uşile!
Mamă, nu ştiu unde sunt. Tata m-a adus aici.
Sunt foarte speriat.
Te rog, vino să mă iei.
Vin! Unde eşti?
Eroare expediere!
Încearcă să te calmezi.
Poţi să-i păcăleşti, dar trebuie să te calmezi.
- Poftim? - Nu trăda nicio emoţie.
Atunci nu te vor identifica în mulţime.
- John! - Rămâi calmă.
Jan, Jan, Jan!
Jan!
- Lăsaţi-ne în pace! - Ce e cu voi?
Haide, haide!
Dumnezeule!
Deschide uşa! Deschide-o!
Haide!
Haide, sari!
Sari!
Nu!
- Nu mişca! - Gata, domnişoară, uşurel!
Doamne, eşti unul dintre ei, nu-i aşa?
Nu vrei să răneşti pe nimeni.
Am familie. Am doi băieţi.
O, Doamne!
Nu dormi, nu dormi, nu dormi...
Tată, nu! Tată! Tată! Tată!
Transpiri! Ei n-o fac şi-or să-şi dea seama.
Acum pleacă de aici.
Următorul de la rând, vă rog.
Carol, ai venit pentru vaccin?
Mi I-am făcut aseară.
Mă bucur să aud asta.
- L-ai văzut pe Oliver? - Mă tem că nu.
Ollie!
Oliver!
Ollie!
Nu adormi. Te caut. Dă-mi mesaj. Te iubesc. Mama.
Nu! Nu!
Ce faceţi? Nu! Nu!
Nu pot să-I găsesc.
Nu pot să-I găsesc, Ben. Nu pot să-I găsesc.
Am căutat peste tot şi nu-I găsesc.
O să-I găsim. Promit.
Se transmite ca un virus, sau ca o bacterie,
prin schimb de fluide, sărut, injecţie...
Cei de la Fortul Dietrich au izolat laboratorul în după amiaza asta.
Se fac nişte simulări, acum. Cifrele estimate... sunt incredibile.
Zeci de milioane de oameni ar putea fi deja infectaţi numai în Statele Unite.
Cum putem să ne dăm seama dacă e în noi?
Nu putem. Trebuie doar să avem grijă să nu dormim.
Schimbarea are loc când corpul trece în etapa REM a somnului.
O să ne supraveghem unii pe alţii să avem grijă să nu adormim.
Fortul Dietrich e la 80 de kilometri de aici.
Dacă ajungem acolo, au spus că ne vor primi la ei.
Eu nu plec nicăieri fără fiul meu.
Carol şi cu mine mergem să-I căutăm pe Oliver,
apoi ne întâInim la Fortul Dietrich.
Uitaţi!
Unde ai fost? Mi-am făcut griji!
Dumnezeule!
Mereu ai avut încredere în mine. N- am fost niciodată despărţiţi.
Trebuie să vii la mine, sau nu vom putea fi împreună.
Am nevoie de tine.
Henyo.
Mai sunt şi alţi oameni în casă?
Formaţi un rând.
Ocupaţi câte un loc în autobuze.
Staţi în interiorul baricadelor. Mulţumim pentru cooperare.
Ar trebui să ne întoarcem. N- ar trebui să mergem acolo.
Nu. Vor observa.
Rămâneţi calmi. Continuaţi să mergeţi.
Priviţi-i direct în ochi.
- Încetează. Dă-mi drumul! - Rămâneţi pe loc.
Ştiu ce se întâmplă!
- Nu vrem să mergem cu ei! - Culcaţi-vă la pământ, doamnă!
Nu! Nu! Am dormit, nu înţelegi? Deja am dormit.
E una din pacientele mele.
Vrei să-mi dai drumul!
Ajutor!
Să mergem.
Baftă!
Spunea că a dormit.
Ai auzit? Deci dacă a dormit şi era infectată,
înseamnă că e imună.
Posibil. S-ar putea să fie ceva în fişele ei medicale.
- Le ţii în birou? - Da.
215, mai ai nevoie de întăriri pentru blocajul din New Hampshire cu M?
Da, dispecer, avem... 215, e nevoie de întăriri cât de repede se poate.
Am înţeles, 215. În cinci minute.
Toate unităţile să fie pregătite. A început inocularea.
Scout 42, la comandantul Gărzii Naţionale, Strada 56, pentru controlul mulţimii.
Recepţionat, ajung în 5 minute.
Uite ce am. Fişa pacientului ar trebui să fie acolo. Merg să caut şi în calculator.
Cred că soţul ei s-a transformat foarte devreme.
Ce fel de medicamente lua?
Lua Buspar, Clonazepam şi recent i-am prescris Risperdal.
lisuse, ce ridicol!
Soţul ei e infectat cu un virus extraterestru,
iar eu îi prescriu antipsihotice.
Ştii, credeam că mostra pe care mi-ai adus-o de Halloween era o jucărie, aşa că...
...cine ar fi putut şti?
Asta-i interesant. A avut encefalită când era copil.
Da, aproape a omorât-o.
Mai scrie că a avut şi un început de complicaţie cu variolă.
Sora ei i-a dat vărsat de vânt.
S- ar putea să nu fi fost encefalită obişnuită.
Există o encefalomielita diseminată acută, adică ADEM.
Afectează substanţa albă din creier, materia albă, contrară materiei cenuşii.
Ăsta ar putea fi motivul pentru care virusul nu i-a putut ataca sistemul.
Trebuie s-o găsim.
Te simţi bine?
Cu trei ani în urmă Oliver a făcut vărsat de vânt.
I s-au făcut injecţiile, dar mi-au spus că avea o tulpină nouă
şi cât timp a avut boala a avut coşmaruri şi temperaturi foarte mari.
Avea temepratură mare, halucinaţii, aşa că I- am dus la spital şi I-au diagnosticat cu...
...ADEM.
Crezi că Ollie ar putea fi imun?
Ar putea fi o posibilitate.
Ai spus că e la Tucker de două nopţi şi încă îţi trimite mesaje.
Ăsta ar putea fi motivul.
Şi dacă află că e imun?
O să-I sun pe Galeano să-i spun ce se întâmplă.
Ben!
Apoi mergem să-I găsim pe Oliver.
Da?
Bună, sunt Ben.
Aţi ajuns la Fort Dietrich?
Da, suntem aici.
N- o să-ţi vină să crezi cum arată locul ăsta.
S- au strâns atâţia premiaţi cu Nobel aici, încât zici că e Fort Knox.
Nadler, Stamets, Bohm, Dworetzky...
Aduc oameni aici încontinuu.
Elicopterele şi avioanele roiesc într-una pe-aici.
Cineva şi-a dat seama în sfârşit că suntem în război,
iar singura cale prin care-I putem câştiga e din laborator.
Ştiu ei ce fac. Deja au început protocolul de prim stadiu.
- L-au izolat? - ÎI pot testa, de acum.
- Eşti infectat? - O să ştiu peste o oră.
Ascultă, Steven.
Îţi mai aminteşti de femeia pe care am văzut-o în blocajul rutier?
- A avut ADEM în copilărie. - Substanţa albă! Interesant...
Eu mă gândesc că dacă e imună, poate avem cauzalitate.
Am înţeles, îmi dau seama.
ADEM afectează structura neuronilor.
Dacă e adevărat, putem crea un vaccin conjugat.
Dacă e posibil aşa ceva, am putea inversa procesul.
Dar avem nevoie de verificări, avem nevoie de teste pe sânge,
biopsie, RMI, tomografii.
Măcar ştim că mai e în viaţă?
Mai avem o alternativă, fiul lui Carol, Oliver.
Şi el a avut ADEM.
Stai, încă mai eşti în centru?
- Da, suntem în biroul lui Carol. - Bine. Trebuie să plecaţi de-acolo acum.
De ce?
Nu pot vorbi. Tata a încercat să-mi ia telefonul.
Suntem la Joan. Nu-mi place aici. Poţi să vii să mă iei?
Bine. Da. Pa. Carol...
- Era Ollie. E în Baltimore. - Baltimore?
Tucker îI duce acasă la mama lui. Nu ştiu de ce.
Eu cred că ştiu de ce.
Blocajul rutier pe care I-am văzut e doar începutul.
O să instaureze carantina.
O să izoleze partea asta de oraş.
Nu, nu, nu. Nu. Trebuie să ajung la Baltimore.
- Da, ştiu. - Trebuie să ajung la Oliver.
Da, ştiu. Uite, ţi-am promis că o să-I găsim pe Oliver, şi-I vom găsi.
Trebuie să ai încredere în mine.
Stai jos.
O să facem orice e nevoie ca să trecem cu bine de situaţie.
Ben...
Sunt infectată.
Tucker m-a ţinut şi m-a infectat.
Doamne, mi-e aşa de teamă că o să adorm.
Mi-e aşa de teamă că o să vă pierd şi pe el şi pe tine.
O să pierd tot ce are importanţă pentru mine.
Nu, nu, n-o să pierzi.
Poţi rezista foarte uşor o săptămână fără să dormi,
apoi vom găsi o farmacie şi vom face orice e nevoie ca să poţi rămâne trează.
Vreau doar să ştii că nu este nimic ce n-aş face pentru tine.
Nimic.
Carol, ieşi! leşi! Trebuie să ieşim din maşină acum!
leşi!
- Ben! - O să te găsesc!
- Nu! - Caută-I pe Oliver!
Te iubesc!
Trebuie să vă văd actul de identitate, doamnă.
Nu mai contează. O seară bună, doamnă.
Trenul numărul 171 pleacă de pe linia 5
dinspre Washington spre Baltimore...
Mamă! Mamă!
Vino cu noi.
Asta vă va ajuta să dormiţi.
Avem un loc unde puteţi să vă întindeţi.
Gene!
- Unde sunt părinţii tăi, Gene? - N-au supravieţuit.
Familia ta e şi familia mea acum.
Gata cu prefăcătoria. Vino, dormi.
Nu vreau să mă duc acolo şi să mă privească toată lumea.
Vreau doar s-o fac singură. O s-o fac, doar că...
Poţi să mă încui aici, vreau doar să fiu singură.
Bună, Carol. Gene. Mă bucur să vă văd.
Taxiul e chiar afară.
Aţi ajuns. Şi aţi adus-o şi pe Carol.
Intraţi.
Sper că n-aţi mâncat în tren
Fac nişte antricot.
Sper că ni se va alătura şi Oliver.
Îmi imaginez că da. Sunt sigură că va termina în curând. O să ne anunţe el.
Liderul nord-coreean Kim Jong Il...
Mamă.
...se va întâIni cu mai mulţi delegaţi
pentru a semna primul tratat unilateral de dezarmare nucleară.
Coreea de Nord este ultimul stat care va semna tratatul.
Liderii din Pakistan şi India au sărbătorit noul acord de pace din zonă,
punând capăt astfel incidentelor sângeroase
care au curmat mii de vieţi nevinovate.
China. Alţi câţiva prizonieri politici, printre care şi Gao Yaojie,
au fost eliberaţi şi s-au întors la familiile lor.
Irak. Aceasta e a treia săptămână consecutivă în care nu au avut loc
atacuri teroriste sinucigaşe
la ambasadele americane sau la clădirile publice din Kabul.
Un atac sinucigaş ar fi primul...
Sunt doctorul Bennell.
Carol, sunt Ben.
Da, ce pot să fac pentru tine, Stanley?
Eşti în companie mixtă?
Da, sunt.
Bine. Uite, sunt pe drum. Va dura câteva ore să ajung la tine.
În care parte a oraşului eşti?
Opreşte-mă când o s-o spun.
Dealul Capitoliului?
Southpoint?
În centrul oraşului?
Da, aşa e.
Bun, în regulă, bun.
Dă-mi un mesaj imediat ce eşti singură şi te găsesc eu.
Mulţumesc că m-ai sunat, Stanley.
Alo?
Mulţumesc.
Te aşteaptă la parter.
Bush şi preşedintele Chavez s- au întâInit azi
pentru a întări relaţiile dintre SUA şi Venezuela.
O înţelegere prin care iniţial se furniza combustibil
pentru încăIzire blocurilor din New York...
Puteţi să mă scuzaţi o clipă, vă rog?
Da.
E o situaţie dificilă, nu-i aşa?
Ce-ai spus?
Am spus...
Credeam că eşti una din ei.
Nu. Niciodată.
Credeam că ai dormit.
Am adormit. Serios.
Noaptea trecută şi azi dimineaţă.
Asta înseamnă ceva rău?
Oliver...
Asta înseamnă că eşti imun, scumpule.
O să te scot de aici, da?
Haide.
Oamenii de pe străzile din Bagdad jubilau
în timp ce ultimele forţe americane se retrăgeau,
marcând astfel terminarea ocupaţiei Irakului.
Preşedintele irakian a ieşit pentru a comemora ocazia
şi i-a lăudat pe suniţi, şiţi, kurzi şi turci...
Paza.
Da, ies din clădire.
- Doamnă! - Fugi!
Fugi!
Mamă!
Aici!
Găseşte o uşă.
Fiule.
Sunt tatăI tău.
Fiule! Unde eşti?
Te-am văzut dormind, Oliver.
Există un singur motiv pentru care ai putea încerca să te ascunzi de mine.
Nu înţeleg de ce te împotriveşti, Carol.
Tu le dai oamenilor pastile pentru a le face viaţa mai bună.
Cu ce diferă asta faţă de ceea ce facem noi?
Păcat...
Speram să fim o familie din nou.
Ştii de ce s-a destrămat căsătoria noastră, Carol?
Pentru că eu eram pe locul al treilea...
Lucrul pe care-I iubeai cel mai mult era fiul tău.
După el era slujba ta.
După asta eram eu.
Eu eram al treilea pe lista ta.
Aşa ceva nu se întâmplă în lumea noastră.
Îţi aminteşti ce mi-ai spus...
...când ai semnat actele de divorţ?
"Uneori trebuie să facem lucruri dureroase... "
"... pentru ca vieţile noastre să fie mai bune. "
Aveai atâta dreptate!
Opreşte-te!
N- ar trebui să dai în tatăI tău.
Ai fost educat mai bine de atât.
Aş fi vrut să nu fie aşa.
Nu te-ai trezit aşa cum ar fi trebuit.
Ollie!
Eşti în regulă? Da?
- Mamă, ce căutăm aici? - Trebuie doar să caut nişte medicamente.
Haide.
Ce medicament cauţi?
Ceva care... să nu mă lase să adorm.
Ce se va întâmpla dacă adormi?
Trebuie să avem grijă să nu adorm.
Ollie...
S- ar putea să am nevoie de ajutorul tău.
Îţi aminteşti de Zoe, verişoara ta, nu-i aşa?
A avut diabet, mai ştii?
Din când în când mai avea nevoie de câte o injecţie.
Dacă se întâmplă ceva şi adorm...
...vreau să fii foarte curajos pentru mine, da?
Poţi fi curajos. Da?
Dacă adorm, o să am nevoie ca tu să-mi faci o injecţie,
exact cum îşi făcea Zoe.
Dar o să am nevoie să mi-o faci...
...aici, în inimă.
Îmi înfigi acul în inimă şi apeşi pe piston.
Ştiu că pare înfricoşător, dar...
Oricum, pentru orice eventualitate, o pun aici, în buzunar, ai înţeles?
Da.
Te iubesc, Oliver. Te iubesc mult.
Ben, unde eşti?
Am ieşit din parcul Patterson.
Sunt pe cale să intru într-un spital.
Galeano are nevoie de oricât de mult sânge necontaminat pot să fac rost.
- Unde eşti? - Suntem într-o farmacie.
La sud de Jefferson.
Oliver e cu tine?
Da.
Bun.
Sunt foarte obosită.
Bine. O să încerc să ajung cât de repede pot.
Grăbeşte-te.
Mamă, mie mi-e cam foame.
- Vrei nişte biscuiţi săraţi? - Sigur.
- Dar nişte alune? - Adică, arahide?
- Migdale. - Alune de pământ.
- Nuci. - Pecan.
- Nuci de Macadamia. - Fistic.
Castane, pinenut, alune de pom.
Bine, ai câştigat. Vrei?
Deci de aici vine expresia "nuci, într-un cuib de cuci"?
Da. De aici vine.
Bună, sunt doctorul Ben Driscoll. Te rog lasă un mesaj după semnal.
La naiba.
Unde eşti?
- Hei, mamă, ce-i aici? - Nu, nu. Nu!
NUMAl PERSONALUL AUTORIZAT
Rămâi aici.
Nu trebuie să deschizi uşa asta niciodată.
- Mai sunt şi alţii acolo? - Nu o deschide, da?
- Ăla e adevărat? - E pentru siguranţa noastră,
până reuşim să plecăm de-aici.
Cât mai durează?
Nu mai durează mult, nu se poate să mai dureze mult.
- N-o să adorm. - Ştiu.
Doar odihneşte-te.
- Nu pleca nicăieri. - Sunt chiar aici.
Deschide uşa! Te rog, deschide uşa!
Grăbeşte-te, Ben. Te rog, grăbeşte-te. Grăbeşte-te.
Mamă!?
Mamă!
Mamă! Trezeşte-te! Trezeşte-te, mamă!
Mamă!
Mamă, trezeşte-te!
Trezeşte-te!
Oliver! Dumnezeule!
Îmi pare aşa de rău.
E în regulă.
Îmi pare rău.
Trebuie să plecăm de-aici.
Ben!
- Unde ai fost? - Am fost la spital.
- Au fost nişte probleme. Acum sunt aici. - Doamne.
Doamne, n-o să-ţi vină să crezi ce s-a întâmplat.
O să fie totul în regulă.
Ştiu cât de speriată ai fost, Carol.
Dar nu trebuie să te mai temi de acum.
Nu! Nu, nu, nu!
- Nu, nu, nu! - Da.
- Ascultă-mă. - Nu.
Nu şi tu!
Doctore Ben!
- Bună, Ollie! - Dă-te de lângă el!
- Treci încoace! - Carol...
Îndepărtează-te!
- Dă-te de lângă noi! - Carol, uită-te la tine.
Asta eşti tu? Asta vrei tu să fii?
Am greşit când am decis să luptăm împotriva lor.
- Nu! Nu! - Îţi aminteşti de călătoria la Colorado?
- Taci din gură! - Îţi aminteşti de Aspen Grove?
Taci din gură!
Ce frumos şi liniştit era.
- Îţi mai aminteşti ce mi-ai spus? - Nu ţi-am spus nimic ţie!
Te întrebai cum ar fi dacă oamenii ar putea trăi mai mult asemeni copacilor ălora.
Conectaţi în totalitate unul cu celălalt, în armonie.
- Ca unul. - Tu nu eşti Ben.
Ştiu sigur că nu eşti Ben.
Nu sunt doar Ben. Sunt mai mult decât Ben.
Opreşte-te! Nu deschide uşa aia!
Te-ai mai uitat la televizor?
Ai mai citit ziarele?
Vezi ce se întâmplă aici? Ce oferim noi?
O lume fără războaie, fără sărăcie, fără crime, fără violuri...
...o lume fără suferinţă.
Pentru că în lumea noastră
nimeni nu poate răni sau exploata sau distruge pe altcineva,
pentru că în lumea noastră nu există alţii.
Ştii că e bine, Carol.
În adâncul inimii tale ştii că a lupta împotriva noastră
înseamnă a lupta împotriva tuturor lucrurilor greşite.
Carol, ştii bine că e adevărat.
Lumea noastră este una mai bună.
Ce se va întâmpla cu Ollie?
O să avem grijă de el.
Cum?
Spune-mi! Cum?
Nu este loc în lumea noastră pentru cineva care este imun.
Mamă? Mamă!
Nu-mi atinge copilul! Nimeni nu-mi atinge copilul!
- O să ne omori pe toţi? - Dacă trebuie!
- Trebuie să te oprim. - Nu mă puteţi opri.
Dar trebuie să încercăm.
Poţi să mă împuşti şi pe mine la fel de uşor?
Nu...
Fugi!
Urcă în maşină! Du-te!
E al lui Ben!
Alo?
Carol, tu eşti?
Steven?!
Aşteptam să mă sune Ben, e cu tine?
Doamne, Steven. Steven, avem nevoie de ajutor!
Carol, unde eşti?
Carol, ce se întâmplă? Carol!
Carol, unde eşti? Carol!
Mamă?!
Carol!
Mamă!
Mamă! Trezeşte-te!
Mamă!
Uite! Mamă!
Uite!
Nu!
Pleacă! Pleacă!
Ollie, telefonul! la telefonul!
Carol, ce se întâmplă? Carol! Carol, unde eşti?
Sunt într-un elicopter, deasupra oraşului.
Steven a spus un elicopter!
- Noi unde suntem? - Nu ştiu!
Cred că mergem spre sud, pe Strada 13.
Spre sud, pe Strada 13.
Trebuie să ajungi la Clădirea Carlson. Acolo este un teren de aterizare.
Noi aproape am ajuns. Eşti pe aproape?
Da, la câteva blocuri distanţă.
Mamă, îI aud!
Acolo!
Carol, aproape ai ajuns. Este o parcare sub clădire.
La câteva blocuri în faţa ta, pe dreapta.
- Mamă! - Lasă-te jos!
Nu!
Virează la dreapta, Carol! Virează dreapta, acum!
Du-te pe acoperiş!
Să mergem.
- Ollie, eşti în regulă? - Da.
Se apropie!
Mişcaţi-vă! Ocupaţi perimetrul!
Haide! Haide, aproape aţi ajuns!
Daţi-i drumul! Mişcaţi-vă!
Liber!
Sunteţi în siguranţă!
Câţiva oameni de ştiinţă au spus
că identificarea genei imunităţii
este primul pas spre crearea unui leac viabil.
Supravieţuitorii folosesc toate mijloacele disponibile
să împrăştie vaccinul la cât mai multă lume posibil.
Rezervele de hrană şi apă...
Numărul celor imuni a început să crească pe cuprinsul ţării rapid,
reluând controlul în oraşele mari...
...aniversării dezastrului navetei spaţiale "Patriot",
oameni de ştiinţă de elită mondială s- au adunat la Washington astăzi
pentru a-I informa pe preşedinte despre reuşita eradicării globale a virusului.
- Dr Galeano! - Ăsta e ultimul cuvânt?
Se va propaga virusul extraterestru din nou?
Situaţia e sub control.
Centrele de vaccinare din întreaga lume
au înregistrat rate de succes foarte mari în a vindeca şi imuniza populaţia.
Cum de a fost aşa de uşor de vindecat?
Virusul extraterestru pare să nu fi avut sistem imunitar.
Odată ce am izolat vaccinul rezultatul era inevitabil.
Câţi oameni mai sunt încă infectaţi?
Nu suntem siguri, dar numărul lor scade.
Ce ne puteţi spune despre pierderile de memorie?
Credem că modul în care entitatea intră în creier,
era mult mai diferit de modul în care suntem noi conectaţi,
motiv pentru care mintea interpreta experienţa extraterestră
ca pe o formă de inconştienţă.
De aceea cei care au fost recent vindecaţi nu-şi mai amintesc evenimentele recente.
Au trăit totul de parcă ar fi fost adormiţi.
- Domnule, asta înseamnă că s-a terminat? - S-a terminat?
Virusul extraterestru. A fost eradicat?
Luaţi un ziar. De bine, de rău, suntem din nou oameni.
Ollie, grăbeşte-te sau o să întârzii.
- Unde e Gene? - Vine imediat.
- Ce ţi-am spus eu de chestia aia? - Aproape reuşisem!
- Nu! - Ţi-I dau după ce vii de la şcoală.
- Bine. - O zi bună. Te iubesc.
Te iubesc şi pe tine.
- Ne vedem mai târziu. - Pe curând.
Încă 83 de morţi în Bagdad.
O să se termine vreodată?
În situaţia potrivită, suntem capabili de cele mai teribile crime.
A- ţi imagina o lume în care nu ar fi aşa...
...în care fiecare criză nu ar genera noi atrocităţi...
...în care niciun ziar n-ar fi plin de războaie şi violenţă...
...înseamnă a-ţi imagina o lume în care oamenii nu mai sunt oameni.
Subtitrare downloadata de pe www.RegieLive.ro Portalul Studentesc Nr. 1 in Romania
Sprijină-ne şi să devină membru VIP pentru a elimina toate anunţurile www.OpenSubtitles.org