INVIZIBIL
Traducerea şi adaptarea: subs.ro TEAM (c) www.subs.ro
Traducătorii din subs.ro TEAM: Meredith Grey, AMC, Lovendal
Nu a fost uşor
atunci când a murit tatăl lui Nick...
...crescând singură copilul...
...un băiat ca Nick.
Ei bine...el este acum
tot ce-şi poate dori o mamă.
Am trecut prin momente dificile.
Am avut grijă unul de celălalt.
Acum privesc la viitor...
...şi ştiu că nu este nimic care să nu-l putem face împreună.
Mulţumesc.
Ţine. Deschide-l.
Întoarce-l.
Pentru Nick care mă face mândră ca mamă.
Deci...pentru noi...
Pentru noi toţi!
Noroc! Noroc!
În jurul masei...
Arăţi palid.
De unde ştii?
Iei medicamentele pe care ţi le-am dat?
- Mamă... - Examenele finale sunt săptămâna viitoare.
Mamă...
Ce?
Te-ai mai...gândit?
La ce să mă mai gândesc?
La cursul de literatură... în Londra.
Nici nu era nevoie să mă gândesc... ştii cum mă simt.
Ce-i aia?
Ironie.
Ce faci, amice?
Ai făcut rost de ea?
Mulţumesc, omule. Mi-ai salvat fundul.
A fost o plăcere să fac afaceri cu tine.
Nu vrei să ştii despre ce e vorba?
Nu-mi place să vorbesc franceza.
Te-am prins.
Vii mâine seară la petrecerea Avei?
Eu...nu pot, sunt ocupat.
Ocupat? Şcoala aproape că s-a terminat.
Cum vrei.
Hai
- Ce ai? - Nimic.
Niciun ban.
Incredibil.
Nicotină...
...într-un pachet.
Şi tu vrei un pachet?
Dumnezeu îmi trimite un mesaj, Pete.
Ca faptul că tu accepţi să faci afaceri cu mine
şi încă nu m-ai plătit.
Vă rog, lăsaţi-mă în pace! Vă rog!
Ai bani pentru aşa ceva dar nu şi pentru mine?
Nu, vă rog. Nu, vă rog! Vă rog!
Nu fi aşa copil, e doar o zgârietură.
Ne mai vedem.
A spus ceva care plânge...
E o minciună...
Simplu...
Ce poate zbura...
Te iubesc, scumpo... Mint.
De ce?
Jimmy, tu ai scris-o?
Da, doamnă.
Bine atunci, mulţumesc.
Nicholas, să vedem ce ai scris.
Te rog.
Încă mai trebuie să mai lucrez la ea.
Întotdeauna spui asta.
Ziua mistuie noaptea...
Mistuie marginea sufletului meu.
Şi noaptea
o încep cu picături de versuri...
...şi mă transform în flăcări şi în cenuşă de oase.
Noapte de noapte, respiraţia mea se înăbuşă în limbă...
Se întoarce, contrar, merge înapoi...
În noapte văd adevărată
lumină a zilei ascunsă...
Ochii închişi,
zâmbetul dinţilor albi...
Somnul merge
şi vorbeşte şi se hrăneşte, marcând timpul...
Bine. Ştiu că e săptămâna petrecerilor,
dar sunt şi examenele finale de asemenea.
Bună.
Hei, nu te uita aşa, am nevoie de un telefon nou.
De ce nu îţi cumperi un RadioShack?
Vorbeşti serios? Doar îl ştii pe tata.
Ştii că tatăl meu nu-mi dă bani. Stai pe picioarele tale, omule.
Nu permite să fii aşa de dependent.
E uşor pentru tine să spui,
pentru că atunci când tu vorbeşti oamenii ascultă.
Când vorbesc eu, tu să asculţi.
Nu pot, amice. Bine?Nu pot.
Hei, Nick, haide. Opreşte-te, opreşte-te.
Haide! Nick.
La naiba.
Bine...
Cât îţi datorează prietenul meu?
E suficient?
Ia şi dispari, imbecilule.
Te înşeli atât de tare.
La ce te uiţi?
Nu, la nimic, doar că...
...sunt şi eu un tip, asta e tot.
Eşti atât de politicos...
Nu eşti nimic altceva decât un "băiat-minune", nu-i aşa?
Numai că nu eşti chiar tu, adică... laşi aşa să se vadă.
Nu eşti mai bun decât mine.
Ai dreptate. Sunt un ipocrit total.
Poate că vrea cineva să explice.
Ea...
mă găseşte ca fiind irezistibil.
Bine. Newton, nu am să te suspend.
Du-te acasă şi întoarce-te mâine.
Să încerci să bei cafea decafeinizată.
Ce faci, Nick?
Îţi pierzi timpul ca Annie Newton. Ea nu are niciun viitor.
Tu ai un viitor.
Nu te du la fund.
Pot să plec acum?
Anne...
Unde e tata?
Ţi-e foame?
Vezi?
Mişcă-ţi fundul de pe canapea chiar acum şi fă ceva de mâncare.
Nu-mi poţi vorbi aşa.
Tocmai am făcut-o.
- Pleci? - Ce vrei? Am tură de noapte.
Spune-i ceva!
E puţină mâncare! N-ai făcut nimic toată ziua.
- Ştii ceva? Ce vreau să fac? - Da!
Că vreau să te las?
Tu trebuie să ai grijă, căci sunt copiii tăi, pentru Dumnezeu!
Nu-mi spui tu ce să fac în casa mea!
Fii responsabil faţă de copiii tăi.
- Hei! - De ce nu vorbeşti cu ea?
Eu sunt responsabil...
Annie, ieşi în seara asta?
Annie, Annie!
Ieşi?
Da, dar mă voi întoarce.
Mă voi întoarce.
Bună.
Este de la Seb şi Tash.
E pentru lucrare...am nevoie de traducerile ălea.
Da, s-a rezolvat.
- Deci...ai fost bătut de o fată. - Da, nu mai vreau să vorbesc despre asta.
Deci, mâine vii la petrecere?
Petrecere.
N-am să mă aflu aici mâine seară.
Ţi-ai făcut vreun bagaj...?
- Londra? - Da,
Programul de literatură la Academia Royal.
Serios?
Te afli într-un an terminal, nu poţi pleca.
- Nu, pot să plec. - Dumnezeule!
Londonez.
- Londra? - Da.
- Stai aşa...mama ta ştie? - Nu.
- Nu? - Dar va şti, când voi fi plecat.
- Ea nu înţelege. - Nu înţelege.
- Da... - Nu există altă posibilitate.
Îţi aduci aminte de tatăl meu?
Primul lucru pe care mi l-a spus a fost:
"Nu te îngrijora, Nick. Asta nu va schimba nimic pentru tine".
Şi acum parcă am 13 ani, îmi vine doar să plâng,
iar ea se gândeşte la viitorul meu?
Întotdeauna ea a avut un plan.
Ştii, dacă am să stau aici, am să mă pensionez şi am să mor.
Mi-amintesc că tata avea 46 de ani
când s-a pensionat pe caz de boală.
Nu am de gând să-mi fac aşa ceva mie.
Bună, fato.
Eşti gata?
Da.
Hei...
Hei! Nici să nu te gândeşti, da?
Stai înăuntru până când sparg geamul.
Hei! Hei! Ce naiba faci?
Nu, nu...nu!
La naiba!
La naiba.
Da! Bună treabă, Annie.
Iisuse
Întotdeauna te aştepţi ca să stau deoparte.
Retras pe naiba!
Crezi că totul se află sub control?
- Cât e ceasul? - Du-te la culcare.
Lasă geanta. O să am eu grijă de ea.
- Lasă geanta. Mă ocup eu de ea. -Sigur că da.
Te vei duce să cumperi de lângă şcoală? Nu e ca şi cum ai cumpăra un mobil.
Ce? Nu pot pune şi eu nişte bani deoparte?
Pentru ce? Pentru universitate?
Am să mă gândesc.
Lasă geanta.
- Ce-ai de gând să faci, Marcus? - Lasă geanta, Annie.
Nici gând.
Nici gând?
Hei, cu tine vorbesc.
Nici gând?
Nici gând.
Poliţia. Cu ce vă putem ajuta?
Marcus! Marcus!
- Marcus. - Le-au găsit în dulap.
- Ce le-ai spus? - Nimic, crezi că eram proastă?
Departamentul de poliţie. Unde vă pot devia apelul?
În plus, n-am să ajung în faţa Curţii mai devreme de câteva săptămâni.
- Ai vreo idee cum de au aflat? - Da, am o idee...
O să am grijă.
- Hei, Nick... - Da?
- Vreau să merg cu tine. - De ce?
De ce? De ce?
Pentru că aş fi străin. Dacă aş fi american, aş avea accent.
Şi ce vei face în Londra?
Mă voi ocupa de cricket.
- Ei au polo. - Voi fi poloist.
Nu ai bani nici să-ţi plăteşti telefonul... De unde vei avea pentru bilet?
- Ai paşaport? - Nu.
Am să-ţi scriu, amice.
Bine... Mult noroc.
Te iubesc, amice.
Şi eu te iubesc.
Ai grijă de tine, da?
- Nu te uita înapoi, iubito. - - Nu te uita înapoi, iubito.
Te-au sunat de la compania aeronautică.
Zborul tău a fost schimbat.
- Pot să-ţi explic, mamă? - Poţi?
Poţi...serios?
- Am încercat să vorbesc cu tine. - De ce să te mai deranjezi?
Ai acest bilet de săptămâni.
Ai fi plecat, indiferent ce aş fi zis.
Dumnezeule, Nicholas...
Ai fi plecat în seara asta fără să spui nimic?
Mă simt de parcă aş trăi în această casă cu un străin.
Jur că nu am făcut-o, bine?
M-ai urmărit!
Eu? Tu m-ai urmărit.
Atunci cine m-a urmărit?
- N-am făcut-o eu. Atunci cine?
Nu ştiu! Bine? Jur că nu ştiu!
Te rog! Opreşte-te!
Nu! Nu!
- Stai aici! - Nu! Nu!
Ce-ţi mai face mâna, Pete? Ce-ţi mai face mâna, Pete?
Bine!
Am să-ţi spun, bine?
Îţi spun!
Credeam că eşti prea ocupat să vii.
Vreau să mă duc la Londra.
Vreau să mă duc la Londra!
Vorbesc serios.
Avionul meu pleacă în două ore.
Atunci ar fi bine să te grăbeşti.
Oare ce crede acum?
Mama ta.
Frumos ceas.
Şi de ce îl mai porţi?
Tata mi l-a dat.
Cred că el ar vrea să porţi un ceas mai bun.
A fost al tatălui meu.
Ce faci?
Distracţie plăcută.
Unde te duci?
Hei, grăbiţi-vă. Haide, omule, nu te poţi scula?
Nu pot să mă uit la asta.
Te rog, spune-le să înceteze.
- Taci din gură. - Spune-le să înceteze.
Te rog, spune-le să înceteze.
Te crezi deşteaptă?
Vei plânge? De ce nu plângi?
Hai, micuţo. Uită-te la mine.
Du-te naibii.
Haide, omule. Înapoi.
Ridică-te.
Nu.
- Cum îţi place acum? - Opreşte-te!
- Te simţi bine acum? - Îţi place cum m-am transformat?
Nu te ştiam... Trebuia să fiu în avion...
Te poate auzi, idiotule.
Eşti al naibii de perfect.
E destul! Priveşte.
- Opreşte-te. - Du-te de lângă mine!
- Cine este mai tare acum? - Tu eşti.
Tot tu eşti.
Haide...Haideţi, băieţi.
Tot tu.
- Ce ai spus? - Tot tu!
Ce ai...
O, Isuse!
- Nu mai respiră. - O, omule!
- Ce naiba, Annie... - Pentru ce-ai făcut asta?
- De ce ai făcut-o? - Taci din gură.
- De ce ai făcut-o? - Nu merg la închisoare pentru asta!
Acum trebuie să-l luăm.
- Nu am să-i iau! - Ia-l.
Continuă să mergi
Trebuie să mergem mai adânc în păădure.
- Ştim, am înţeles! - Doar vino.
Continuă să mergi.
Haideţi, puneţi-l aici.
Deschide!
Ce naiba ţi s-a întâmplat?
L-am omorât.
Ce naiba ai spus?
- L-am omorât. - Pe cine ai omorât?
Nicholas Powell, tipul care m-a vândut.
Am dat-o în bară. Ce mă voi face?
De ce naiba ai venit aici, Anne?
Iisuse Hristoase! Annie, ştii că am ieşit pe cauţiune!
De ce ai venit aici?!
Am nevoie de ajutor, Marcus.
Ce ţi-am spus?
Ai scăpat de sub control.
Trebuia să mă asculţi şi să pleci.
Pleacă!
Nu atinge asta.
Furat?
Furat.
Furat...Furat...Furat.
Furat! Furat!
Furat!
Ştiam că mă pot baza pe tine.
Cred că nu ai folosit biletul?
Nici măcar nu ştiu unde s-a dus.
Ai văzut că s-au întors.
"Vezi mişcările nesigure şi paşii uşori".
"Nevoia într-un ritm şi tremurat nesigur".
Ştie cineva?
Hai, copii, am făcut acest poem acum trei zile.
- Ezra Pound. Ştie cineva?
Alo?
- Ezra Pound - "Întoarcerea". - Ştie cineva?
Ezra Pound. Mă omorâţi.
Bine. Discuţie...
...despre poemele din ultimele ore.
- Jimmy. - Poemul lui Nick Powell.
Nu înţeleg... Cum adică somnul vorbeşte?
- Este o metaforă. - Nici măcar nu rimează.
- Care e problema ta, omule? - Este pretenţioasă.
Încearcă să se vadă tot timpul important.
Cred că Powell are probleme serioase.
Oricum ar fi, este nasol.
Este vreun joc?
Vreţi să vă jucaţi? Credeţi că e amuzant?
Alo?!
Oricine.
Alo?
Alo? Alo? Mă aude cineva?!
Copiii...
Să discutăm asta când Nick vine la ore. Bine?
Hai, mamă, răspunde la telefon.
Răspunde la telefon.
Îmi pare rău că a trebuit să folosesc telefonul.
Alo.
Nicholas Powell?
Trebuie să fie la ore, d-nă Powell.
O clipă. Voi trimite pe cineva să vadă dacă este aici.
Aşteptaţi.
"Îmi pare rău, vă duceţi să verificaţi?"
- Mamă...mă poţi auzi? - A plecat de acasă...
"Nu a stat în altă parte fără să mă sune."
Am un presentiment rău.
Mamă!
Alo!
Alo?
Alo!
M-ai văzut.
Ai fost la fereastră
şi m-ai văzut.
Am nevoie de ajutor. Mă poţi ajuta?
Ştiu că mă poţi auzi.
Nu vei mai fi văzut.
Nu te mai pot auzi.
Nu te mai pot atinge.
Nu mai exişti.
Nu.
Alo!
- Alo? - Slavă Domnului.
Este mai bine? Mă puteţi auzi?
Am spus un băiat de 18 ani, pe nume Nicholas Powell.
Posibil o persoană dispărută.
Ce căutaţi, detective?
Fiul meu lipseşte, iar dvs. sunteţi aici.
Mai exact, ce faceţi?
Caut orice ar putea să mă ducă la Nicholas.
Adică aş putea face un raport şi să aştept de ore...
...dar eu nu fac asta.
Nu şi când e implicat un copil.
Nu ştiu.
Ştiţi dacă Nick vindea droguri?
Nu, sigur că nu.
Ce îmi puteţi spune de el?
Este educat, este inteligent, foarte inteligent.
Foarte inteligent.
Adică cum este în viaţa de zi cu zi?
Ca şi persoană.
Aveţi numărul meu dacă apare ceva.
Detective?
Am găsit un bilet de avion. Pentru Londra.
- Aţi sunat compania aeriană? - A ratat zborul.
Nu era în el.
Nu mi-aş face prea multe griji.
Nu lipseşte decât de o noapte.
Nu. Ceva rău s-a întâmplat.
Nu ar face-o. Îl cunosc.
Nu ştiaţi de biletul de avion.
Mamă, sunt mort.
Trebuie să aducem aici o echipă de căutare...
- În pădure. - Am vorbit cu directorul.
Nick s-a contrat ieri cu o fată de la şcoală.
Îmi pare rău. Newton...Annie Newton.
E ceva ce ar trebui să ştiu?
Jack.
Eşti tatăl lui Annie.
Ea nu este aici.
Vă cunoaşteţi?
A fost poliţist.
Ce s-a întâmplat?
Este o poveste lungă.
O cunosc pe Annie de când era bebeluş.
Îi plăceau cravatele mele.
Bună, copilă. Ce faci?
Acum ce vrei?
Drăguţ. Ştii odată mi-ai cerut să mă însor cu tine.
O ofertă o dată în viaţă.
Cred că da.
Ce ai făcut noaptea trecută, Annie?
- Nu îmi amintesc. - Era ocupată spărgându-mi capul.
Ai dat cumva de Nicholas Powell?
- Cine? - De ce n-o întrebi de ce m-a ucis?
- Ştim că ai avut o problemă cu el la şcoală. - Te cunosc?
Cineva a sunat ieri să te predea.
Ştiai asta. Crezi că a fost Nicholas?
- Poftim? - Am fost acasă la prietenul meu, Marcus.
- Marcus ştie de asta? - Întreabă-l.
Au găsit ceva lângă pădure. S-a creat o echipă de căutare, aşa că...
Aşa că...trebuie să-mi fac temele.
Aşa că va trebui să mă scuzi.
Ţinem legătura.
Nu mai pui întrebări? Ai crezut-o?
Nu-mi vine să cred.
M-ai ucis deoarece ai crezut că te-am turnat la poliţie?
- Mai este copilul adorabil? - Fiecare are povestea lui.
Curvo!
Ai grijă sau îl vei strica.
- De ce nu mă pot juca pe acoperiş? - Deoarece nu este sigur.
- Nu te prefă că eşti om, Annie. - Hai, te rog.
Am să te duc în parc într-o zi.
- Când? - Cândva.
- Acum sunt puţin ocupată. - Annie!
- Ce ţi se va întâmpla? - Nimic care să te îngrijoreze.
Pete, este o echipă de căutare în pădure.
Nu-mi pasă.
Dumnezeule, este un coşmar.
La naiba!
Mergeţi încet şi staţi împreună... Fiţi atenţi.
Dacă veţi găsi ceva, chemaţi pe unul din ofiţeri.
Încercaţi să nu deranjaţi zona.
Bine? Să mergem!
Puneţivă radioul pe canalul trei.
- Spune-le să mergem spre sud. - Nick!
- Nick!
Nick!
Nick Powell!
Nick!
Nick Powell, ne poţi auzi?
Nick!
Ziua mistuie noaptea...
Mistuie marginea sufletului meu.
Şi noaptea o încep cu picături de versuri...
...şi mă transform în flăcări
şi în cenuşă de oase.
În noapte văd adevărată lumină
a zilei ascunsă...
Ochii închişi,
zâmbetul dinţilor albi...
Somnul merge
şi vorbeşte...
O, Iisuse...
Sunt în viaţă.
La naiba, sunt în viaţă.
Nick Powell!
Nick!
Aici!
Sunt aici!
Hei, sunt aici! Da, chiar aici!
Bravo băiete.
Vino aici, amice. Pe aici.
Bravo băiete.
Bun băiat. Tu mă poţi vedea, nu?
Vino aici.
Bravo băiete. Bravo băiete.
"Pentru Nivholas de la mama." Este ceva aici.
Mă poţi vedea. Da, bravo.
Nu, nu, nu. Nu, pe acolo!
- Pe acolo. Cred că a găsit ceva. - Aşteaptă. Nu pleca.
Nick!
Nicholas!
Pete.
De ce te-a sunat Annie?
Îl vor găsi.
Va dura doar ceva timp.
Am fost chiar acolo când au găsit ceasul.
Ai fost chiar acolo şi nu au găsit cadavrul.
Nu ştie nimeni decât noi.
De ce te temi aşa de rău?
Nu mai suport asta. Mă duc la poliţie.
Dacă te duci la poliţie, ajungi la închisoare.
Nu.
Nu eu. Ci tu.
Ai fost acolo şi nu ai făcut nimic.
Eşti la fel de implicat ca şi noi.
Pete, sunt încă în viaţă.
Pete!
Ştii ce-ai făcut şi nu te mai poţi întoarce.
Să nu crezi că vei scăpa,
deoarece te vor prinde.
Bună, Annie.
Trebuie să plec o vreme.
Vei pleca şi nu te vei întoarce precum mama?
Hai Annie, spune-i.
Ţine.
- Vreau să-l păstrezi. - Nu-l vreau.
- A fost al mamei. - Ştiu.
Tu ai nevoie de el mai multă ca mine.
- Eşti special. - Da, ştiu.
Eşti micuţul meu bărbat.
Ştii că ţin la tine mai mult ca la orice.
Să nu fii ca mine.
Distrug tot ce ating.
Bine?
Doar să am noroc să fac lucruri bune.
Să te fac mândru de mine.
Cum ai intrat aici?
Poliţia este acolo şi te caută.
Mă asculţi?
- Vreau să pleci de aici. - Nicio problemă.
Doar...
să ştii că dacă i se întâmplă ceva lui Victor...
...mă voi întoarce
şi te voi omorî.
În orice ai fi implicată, nu vreau să fac parte din aşa ceva.
Deoarece mama ta e moartă, iar tatăl tău s-a însurat cu altcineva
şi acum vă urâţi...
Asta îţi oferă o scuză?
Asta face să fie în regulă?
Să nu dai vina pe altcineva decât pe tine!
Asta este vina ta!
La naiba, Annie. Sunt încă în viaţă!
Spune-le unde-mi este cadavrul!
Aşa este! Nu mă poţi auzi!
Nu mă poţi auzi, Annie.
"Poliţia încă nu oferă informaţii în acest moment..."
"Totuşi ştim că inspectorii criminalişti sunt la faţa locului.
Oricum, este noapte deja.
Ne pierdem vremea, şi el este în viaţă.
Depinde de răni. Aş spune două maxim trei zile.
Bine.
- Este un magazin frumos. - Am închis, omule.
- Deci lucrezi la maşinile vechi? - Nu.
Dar la altceva nu lucraţi?
Vino mâine şi vom lămuri lucrurile.
Te cunosc. Eşti Marcus Bohem.
Ieşi cu Annie Newton, nu?
Aşa este.
Este aici?
Nu. O văd din când în când.
O relaţie liberă.
- Ai fost cu ea marţi seară? - Da, am fost cu ea.
- Într-o zi de şcoală? - Da.
Deoarece luni seara a fost arestată pentru că a jefuit un magazin de bijuterii.
Şi a luat o maşină în acelaşi timp.
Nu ştii nimic de seara aia?
- Nu, de asta nu ştiu nimic. - Bine. Asta e bine.
Te-ai aflat în faţa secţiei de poliţie?
Da, dar nu am fost cu ea în acea seară.
Bine.
Cât timp a trecut?
Am ieşit condiţionat de 8 luni. De atunci am un cazier curat.
- Du-te şi verifică. - Deja am făcut-o.
Bine.
Dacă o vezi pe Annie, spune-i că vreau să-i vorbesc.
O persoană lipseşte de la şcoală.
Ştii ceva de ea?
Nu.
Mercedes din 2003, S500.
Maşina care a fost furată.
Să fii cu ochii în patru.
Să vedem unde ne duce.
Nu te preocupa, mamă.
Asta nu va schimba nimic pentru tine.
Ai totul sub control, nu?
Întotdeauna aveai degetele în orice
Ai avut în mână casa aceasta, pe mine.
Eu, camera mea!
Nu simţi nimic, mamă!
Nu vrei să-ţi strici faţa! Faţa ta frumoasă!
Sunt acolo în noroi!
Sunt mort, mamă! Iar tu stai aici cu toate ăstea!
Aş vrea să mă poţi vedea, mamă!
Ştii cât sunt de sătul de tine?
Sunt sătul de tine
şi de lumea ta perfectă!
M-am săturat de tine pentru că s-a terminat! Mă auzi?
O, Nicky!
Taci, Pete!
Ştiai că eşti urmărit de poliţie?
Cine eşti?
Ştiai că eşti urmărit de poliţie?
- Nu. - Ei bine, eşti.
- Vino cu mine. - Unde mergem?
Te întrebi de ce sunt aşa de supărat.
Dacă vrei s-o obţii ceva, termină cu mersul în mijlocul nopţii,
pe un frig de-ţi îngheaţă pielea, pe noroi.
Hai, continuă!
Sunteţi neglijenţi şi nu gândiţi.
Am să vă curăţ porcăria, şi asta va fi doar între noi.
- Nu ai fost acolo. - Nu contează.
De te vei duce, o să mă iei şi pe mine.
- Nu te pot lăsa să faci asta. - Unde te duci?
Se află acolo.
Iisuse.
Treci aici.
De ce eu?
De ce nu Matty?
Sau Dean?
De ce tu?
Deoarece eşti slab.
Acum treci acolo.
Ridic-o. Să mergem.
Iisuse.
De ce ai făcut-o, omule?
Dnă. Egan? Detective Tunney.
Intraţi.
Îmi pare rău să te deranjez la ora asta, dar fiul dvs Peter este acasă?
Despre ce este vorba?
Credem că fiul dvs este implicat în dispariţie lui NichoIas Powell.
- Este ridicol. - Erau prieteni.
Dacă aş putea să-i pun câteva întrebări.
Este jos.
Hai.
Pete ştiai că-s banii lui Nick.
- Te-am privit când ai pătruns în casă. - L-ai urmărit?
Credem că este implicat în dispariţie.
Este ridicol. Sunt prieteni buni.
Înţeleg. De aceea Pete ştie tot cu ce vrem să ne ajute.
Pete, eşti mai bun decât crezi.
Nu fi un laş.
Spune-le ce ştii.
Acesta este raportul. Este ceea ce aşteptai.
Se întorc criminaliştii. ADN-ul se potriveşte cu al lui Nick Powell.
Fiul meu nu este arestat,
şi am cooperat mai mult decât trebuia.
Se face târziu. Peter are mâine şcoală. Dacă mai este ceva.
Să mergem.
Unde este Annie Newton?
La naiba! Pete, spune ceva!
Peter? Peter?
Să mergem.
Vorbim curând, Pete.
Eu sunt, Annie. Trebuie să ne întâlnim. E vorba de Matty.
A zis că merge la poliţie.
- Unde eşti? - Sunt cu el la pod.
Ţine-l acolo. Vin imediat.
Vine.
Aţi făcut ce trebuia.
- Tu ce o să faci? - Ce fac?
Tu ce crezi? E greu de controlat.
- Vreau să faci ceva pentru mine. - Trebuie să mă laşi în pace.
Dean şi Matty pun la cale ceva. Mergi la pod să te întâlneşti cu ei.
Nu, nu mai suport.
Vrei să fi şi tu dispărut?
Trezeşte-te!
Te rog, fii atentă.
O, Doamne!
Hai, zburaţi!
Mulţumesc.
Ce faceţi aici? Unde e Annie?
- A spus că trebuie să vorbesc cu tine. -Ce? La naiba.
Bună, drăguţo.
Nu e deloc bine.
Pleacă acasă.
Trebuie să plecăm de aici.
- Pune pe cineva să-l urmărească. - Nimeni nu mai e loial în ziua de azi.
Taci! Trebuie să înveţi să-ţi ţii gura,
altfel ţi-o vor închide alţii.
Şi cine anume, Marcus? Tu?
Marcus, poliţia!
- Annie! - Lasă arma, Annie! Acum!
Lasă arma!
Nu trageţi.
Lasă arma!
Annie, stai!
Annie, Annie!
Annie, stai!
Drăguţ.
Annie, unde e Nicholas? Renunţă.
Te vor prinde, Annie.
Niciodată!
M-a auzit.
M-a auzit! M-ai auzit!
De unde ai asta? Era a lui Marcus.
- O sută de dolari. Valorează de zece ori mai mult.
Valorează de douăzeci de ori mai mult.
Dar tu ai probleme, iar eu o afacere, deci...
150.
- 200. - Am nevoie de un acoperiş
Pleacă.
Da, aici aş vrea să fiu.
Îmi pare rău.
Nu-ţi de-ajuns să-ţi pară rău, Annie.
Cred că acum ai vrea să schimbi locul cu mine.
Câteodată aş vrea ca mama să fi murit
în locul tatălui meu.
Întotdeauna am făcut ce a vrut.
Şi nu am comentat niciodată.
Poate dacă aş fi fost ca tine, nu am fi fost acum aici.
Îmi pare rău.
Annie.
Ştiu că mă poţi auzi.
Spune-mi unde mi-e corpul.
Mergem în direct cu ultimele evenimente ale cazului.
Cercetarea din seara asta este pentru suspecta Annie Newton
în cazul dispariţiei de la Mckinley a studentului Nicholas Powell.
Această persoană de 18 ani este considerată inarmată şi periculoasă.
Newton a evitat a fi prinsă mai devreme...
Annie, nu voi renunţa la tine.
Nu voi renunţa la tine
Cum rămâne cu Victor?
Va ajunge ca, Annie?
Opreşte autobuzul.
Mor, Annie.
Nu prea mai am timp...
... şi doar tu mă poţi salva.
Ce încurcat pare.
Annie!
Sunt chiat aici, Annie.
Chiar aici.
Annie.
Eliberaţi acestea din drum..
Nu vă mai prostiţi. Să mergem.
De ce ai venit aici, Annie?
Nu mai e timp.
Ăsta eşti tu.
Îmi aduc aminte de tine.
Erai întotdeauna aşa de...
Şi tu ai fost în clasa doamnei Vogus?
- Era foarte rea. - Era rea.
Era iulie.
Aveam 13 ani.
Acolo sunt eu cu tata.
Mama mă ducea acolo.
Hai Annie, grăbeşte-te.
Haide, haide!
Nu, nu!
Pete. Pete a fost aici.
Annie...Cineva a fost aici şi mi-a mutat corpul.
Cine l-a mutat? Gândeşte-te, Annie. Gândeşte-te.
Este chiar acolo.
Hai Annie, e chiar acolo.
Hai, Annie.
Rezistă, Nick.
Comitetul pentru decorat a făcut o treabă bună.
Bună seara, doamnelor şi domnilor.
După cum ştiţi...
...după cum...
după cum toţi poate ştiţi,
săptămâna aceasta a fost foarte grea.
- Unde e Nick? - Nu vreau să vorbesc despre asta.
- Răspunde-mi! - Spune-i!
Răspunde-mi!
Ştii ce e aiurea în toate astea?
- Nick nu a făcut-o. - Ce naiba vrei să spui?
Nu Nick te-a trădat.
- Minţi. - Nu mint.
Am plecat din oraş ca să scap.
- Minţi. - Ştii de ce?
- Nu eu am făcut-o. - Despre ce vorbeşti?
L-ai omorât pe Nick degeaba.
- Degeaba. - Minţi.
- Doamne, omule. - Nu crede. Să nu crezi.
- Unde este corpul? - Unde e corpul?
Ştiu că nu puteai face asta singur. Cine te-a ajutat?
Marcus.
Marcus?
Ce se întâmplă aici?
E plăcut, nu crezi?
Ţi-a fost dor de mine, băieţel?
- Coborâţi! Am spus afară. - Poftim?
Vrei să mă împuşti în faţa poliţiştilor?
Dacă aşa vrei. Sau poţi să conduci.
Bine, voi conduce.
Pete, ce faci?
Mergi.
Nu ţi-am spus să te opreşti.
- Nu fac asta. - În genunchi!
În genunchi!
Bine.
Pete, nu!
Pete, ce faci? Pete, nu!
Nu trebuie să faci asta. Încă trăiesc.
Eşti ultima mea şansă. Pete, te rog!
Pete, crede-mă, nu asta e soluţia!
Dacă mori tu, mor şi eu, Pete!
Pete, te rog, nu asta e soluţia!
Tu ai fost. Tu m-ai denunţat la poliţie!
Nick era nevinovat. I-ai făcut rău degeaba.
Ai avut posibilitatea să alegi, nu-i aşa?
Da, şi acum la fel.
Iisuse!
Trezeşte-te, Pete! Trezeşte-te!
Nick?
Este foarte ciudat.
Unde mi-ai mutat corpul?
- Pete, te rog. - Unde ai mutat cadavrul?
Ce mai contează, Annie?
- E mort. - Nu, nu este.
L-am văzut. M-am uitat în ochii lui.
- Nu e mort! - De unde ştii?
- Ştiu. - Haide, Pete.
- Am stricat totul. - Nu, nu. Pete.
- Eşti singurul prieten pe care l-am avut. Unde-mi este corpul?
Pentru ultima dată, unde este?
Unde ai dus cadavrul?
L-am aruncat la baraj. Îmi pare atât de rău, Pete.
Îmi pare atât de rău... Te rog...
- Peter. - Nick?
Vrei cadavrul? Ar fi bine să te grabeşti.
- O să îl ia apa. - Îţi urez o viaţă frumoasă.
Hei, Annie!
- Larson. - Nu mai trebuie să mă cauţi.
Ştiu unde e Nick.
E încă în viaţă. Vreau să faci ceva pentru mine.
Am lăsat ceva pentru fratele meu
în dulapul de la şcoală.
Te rog, ai grijă să-l primească.
O să am grijă de asta.
Nick este la baraj.
- Bine. - Ce s-a întâmplat?
- Barajul se deschide in 15 minute. - Ce înseamnă asta?
Tot ce e acolo jos va fi luat de apă.
- Cât timp mai avem? - Nu mai avem.
Ajutaţi-mă! Ajutor!
Ajutaţi-mă!
Ajutor!
Nu mai e timp. Trebuie închis acum!
Salvaţi-mă!
Ajutor!
Căutaţi în continuare.
M-am uitat peste tot.
Acolo! Uite-l!
Haideţi, repede!
E încă în viaţă. Simt pulsul.
- Nu răspunde? - Trebuie să băgăm nişte fluide în el.
Trebuie să-l luăm de aici cât mai repede.
Nick.
L-am prins.
D-na Powell, sunt detectiv Tunny. L-am găsit pe Nick.
Trăieşte.
- Trebuie să punem pungi pe el. - Opreşte-l.
- Nu am acces IV. - La naiba!
Nu mai are puls.
A intrat în fibrilaţie. Pregăteşte padelele.
La o parte!
Încarcă la 300.
Liber!
- Încarcă la 360. - Se încarcă.
- E totul în regulă? - Da, mă simt bine.
Sunt doar obosită.
Doamnă, vă rog să ieşiţi din maşină.
Nu, trebuie să merg undeva.
Doamnă...Doamnă, doamnă!
Tânăr adolescent a fost găsit şi salvat la baraj,
inconştient...
Nicholas?
- Lăsaţi-mă să fiu cu fiul meu. - Echipa va face tot ce poate.
- Are nevoie de mine - Vom face tot ce este posibil.
Acum, vă rog.
Ieşi din maşină cu mâinile deasupra capului!
Annie, am nevoie de tine.
- Am nevoie de tine. - Opreşte motorul.
Ieşi din maşină cu mâinile deasupra capului. Acum!
Şi care era statutusul când l-am găsit?
Annie.
Pe aici.
Doar ce am primit de veste că o asistentă a văzut o fată cu descrierea Annei.
Stai, stai!
Ce?
Nimic.
Bine. Du-te.
Gata, mergi.
Grăbeşte-te.
Sunt aici. Aici.
Ai mult tupeu...
Nu, mamă, nu!
Vreau doar să vorbesc cu el.
Să vorbeşti... nu poate vorbi. Mulţumită ţie.
- Probabil mă urâţi. - Să te urăsc? Da,
aşa e. Te urăsc.
- Scuzaţi-mă. - Nu!
Nu faceţi asta, vă rog!
Nu vă pot cere să mă iertaţi.
Opreşte-te, mamă, opreşte-te!
E în regulă, te iubeşte.
Ce ai spus?
Spune-i că sunt aici.
- Nu ştiu cum să vă spun. - Spune-i.
E aici.
- Nick. - Nu...
Să nu vorbeşti despre fiul meu.
Trebuie să o faci să te asculte.
Să o faci să te asculte.
Pot să îi simt prezenţa.
Peste tot.
Îl pot auzi. Ştiu ce vrea.
Nu te cred.
Spune-i că era în camera mea.
Eraţi în camera lui.
După ce am dispărut.
- După ce a dispărut. - Ce vrei să faci?
Mi-ai citit una din poezii
pentru prima dată.
Eram acolo mamă,
te priveam.
Am citit-o cu tine.
Şi nici măcar nu ai putut să termini.
Sufereai
şi îmi dau seama de asta acum.
Nu am înţeles prin ce ai trecut după moartea tatei.
Cât de singură te-ai simţit.
Sunt încă aici, mamă.
Şi trebuie să crezi asta.
Sunt aici.
Ce doreşti?
Vreau să îl văd, măcar pentru un moment.
- Nu. - Îl pot ajuta.
- Nu. - Vă rog...
Nu ştiu de ce,
dar trebuie să fiu aici.
Îl pot aduce înapoi.
Îmi pare atât de rău, Nick.
Nu te mai văzusem înainte.
Nu te cunoşteam.
Aş vrea să pot da timpul înapoi.
Nick.
Annie...
Te rog,
nu pleca.
Annie, sunt aici.
Chiar aici.
Nick.
Annie...
Te văd...
Nick,
L-ai făcut deja, Annie.
L-ai făcut...
M-ai salvat.
Îmi place avionul tău.
Ce este?
Da.
De ce eşti singur aici?
- Unde sunt părinţii tăi? - Nu ştiu că sunt aici.
- Sora mea trebuia să mă aducă. - Dar nu a făcut asta.
A murit.
Crezi că ar trebui să-i trimitem un mesaj?
Cum?
Ce-i spunem?
E mesajul tău.
"Bună, Annie."
"Bună, Annie!"
- Asta-i tot. - Asta e tot?
Traducerea şi adaptarea: subs.ro TEAM (c) www.subs.ro
Traducătorii din subs.ro TEAM: Meredith Grey, AMC, Lovendal