Traducerea si adaptarea: Snake_Eyes
FIICA REGELUI
A fost odatã o tânãrã frumoasã care a crescut
izolatã de lume într-o mãnãstire de lângã mare.
Marie Joseph !
Existenta ei trebuia tinutã secretã
cãci era fiica regelui.
Marie Joseph !
De când era micã, a simtit o atractie puternicã pentru apã,
spre angoasa cãlugãritelor stricte
care au fãcut tot ce au putut pentru a o proteja de lumea exterioarã.
De câte ori te-am avertizat sã nu înoti în mare ?
De multe ori.
Pedepsele anterioare...
nu ti-am mai dat dreptul sã cãlãresti...
sau arderea violoncelului nu a fost de ajuns ?
Este vocea lui Satana care te trage în apele sale nesfânte.
Nu... Staretã, este atractie pentru naturã.
Liniste.
- Dar asta este. - Tãcere, am spus !
Între timp, la Palatul Versailles, tatãl lui Marie-Josephe,
Regele Ludovic al XIV-lea al Frantei, se întorsese
învingãtor dupã un rãzboi costisitor care durase ani de zile.
Trupele noastre au luptat cu mare vitejie si pricepere.
Dar cea mai mare onoare pentru mine
a fost sã lupt alãturi de ei...
Dar Franta mai avea dusmani.
Regele meu...
si în acea noapte, omul cunoscut drept Regele Soare,
si-a dat seama cã nici mãcar el nu va trãi vesnic.
Bun...
Unde rãmãsesem ?
Încã câtiva centimetri...
si ar fi lovit inima. Dacã Franta vã pierde...
ar fi catastrofic.
Ca sã nu mai spun cât de singur aveam sã fiu.
Asta ar putea avea o solutie.
Am cercetat anumite proprietãti...
Al unei creaturi marine legendare.
Un peste ?
Asta e solutia ta ?
Dacã este vorba despre mortalitatea regelui...
Creatura s-ar putea sã fie rãspunsul.
si astfel, Regele Soare a ordonat o expeditie
riscantã pentru a gãsi orasul scufundat Atlantida,
si sirenele sale de basm,
crezând cã aceste creaturi ciudate detin cheia vietii vesnice.
tineti frânghiile, cãpitane !
Chiar acum !
Pentru a îndeplini aceastã misiune, au trimis un cãpitan
curajos în cãutarea celor mai îndepãrtate colturi ale mãrii.
Cred cã am vãzut-o.
Spre nord.
Esti sigur ?
Doar dacã crezi în lucruri incredibile.
Încãrcati butoaiele !
Coborâti plasele !
Aruncã-le... Acum !
Foc !
Ridicati !
Mai sus !
O sã ne omoare pe toti !
Avem nevoie doar de femelã.
Lasã bãrbatul sã plece.
Apoi, cãpitanul Yves De la Croix a
rãspândit vestea pânã la Versailles,
prin porumbei cãlãtori regali.
BAZAT PE ROMANUL LUNA SI SOARELE
Vesti bune, Majestate !
Nava lui De la Croix se îndreaptã spre casã.
În posesia fãpturii miraculoase.
Urmãtoarea eclipsã va fi momentul perfect.
Cãrtile sunt clare cu privire la aceste probleme
si precizeazã cã creatura trebuie sacrificatã atunci când luna
trece prin fata soarelui pentru a-si transfera darul vietii vesnice.
Poate cã ar trebui sã ne retinem bucuria, doctore
Labarte, pânã când stim cã acest lucru nu este fictiv.
Relaxeazã-te, pãrinte.
Sunt sigur cã doctorul nu si-ar risca
reputatia pentru aceste afirmatii excentrice,
dacã nu era complet sigur.
Se vede tãrmul, cãpitane !
Ministrul cel mai apropiat regelui avea îndoieli foarte
serioase cu privire la planul sirenei conceput de medicul regal,
iar soarta a vrut ca el sã-i cearã fiicei regelui sã
participe personal la celebrarea urmãtoarei eclipse de soare.
Pãrinte ? Rãspunsul de la mãnãstire a sosit.
Dati-mi scrisorile.
Stareta abia asteaptã sã ne îndeplineascã cererea.
A doua zi, pãrintele La Chaise a mers
sã o ia pe fiica pierdutã a regelui.
si astfel începând marea aventurã a lui Marie-Josephe.
Ea a devenit iremediabil de insolentã.
Imunã la orice disciplinã.
Un talent muzical prodigios a fost mentionat în scrisorile
dvs, un suflet devotat Domnului.
În copilãrie, da, dar a devenit...
Dragã staretã...
Trebuie sã stiu dacã talentele ei vor fi binevenite...
la curte.
E timpul sã pleci, Marie-Josephe.
Unde mã duc ?
Spre cel mai orbitor iad...
Unde fãrã îndoialã vei prospera.
Îl slujesti pe rege ?
Nu, lucrez pentru rege.
Îi slujesc doar lui Dumnezeu.
Mã duci sã-l întâlnesc pe rege sau pe Dumnezeu ?
Auzisem de Versailles.
Dar niciodatã nu mi-am imaginat ca va fi asa...
Magnific ?
Ca un vis.
Magali, te rog.
Marie-Joseph d'Alembert.
- Aceasta este Magali. - Bonjour.
Aratã-i camera ei.
Nu, nu vei sta la castel.
În acest fel, mademoiselle.
Domnule, e timpul.
M-am plictisit !
Chiar si eu as putea scrie muzicã mai bunã decât atât.
Poate ar trebui sã compuneti propria voastrã muzicã, Majestatea Voastrã.
Poate ar trebui sã fiu propriul meu preot.
Gãseste-mi un compozitor care are zvâc, e original.
Nici o grabã.
Fãrã grabã, adicã ?
Imediat.
Sã începem ziua ?
Iartã-mã, pãrinte, cã am pãcãtuit.
Asearã am împãrtit patul cu Madame Scarron.
Devereaux.
Era doamna Devereaux.
Eu nu cred acest lucru.
Devereaux e o intelectualã.
si e si brunetã.
Iartã-mã, pãrinte, cã am pãcãtuit.
Asearã am împãrtit patul cu Madame Devereaux.
Esti iertat.
A câstiga o dependentã atât de repede este o ispravã.
Nu am câstigat nimic.
Umilinta nu te va duce nicãieri aici la curte.
Aroganta si bravada sunt norma.
Uitã-te la fetele alea. Eu nu mã potrivesc aici.
Ei bine, eu cred contrariul.
Toate camerele doamnelor sunt orientate spre est.
Asa se vor trezi mereu cu o razã de la rege.
Este ultima piesã pe care a compus-o la mãnãstire, Majestate.
Dar nu voi fi eu cel care va judeca dacã aptitudinile ei sunt suficiente.
Talentul nu-i lipseste.
si amintiti-vã cã nu a primit nicio pregãtire.
Vorbesc despre talent, despre ceea ce poartã cineva înãuntru.
Mã duc sã o vãd mâine.
si nu uitati, nimeni nu trebuie sã stie cã ea este fiica mea.
Cât timp ai fost în mãnãstire ?
Pentru totdeauna. Nu mi-am întâlnit niciodatã pãrintii.
- Te-au separat de ei la fel ca mine ? - Nu.
M-au lãsat acolo.
Ce poetic.
Traumele copilãriei inspirã întotdeauna mãretie.
Uneori cred cã trauma a fost mai mare pentru staretã decât pentru mine.
Majestatea Voastrã, îi acord onoarea de dimineatã domnului Jean-Michel Lintillac,
fiul exportatorului de dantelã, Pierre Lintillac.
O onoare sã mã prostern în fata luminii Regelui Soare.
- În orice caz: „Luminã Frantei”. - Luminã Frantei !
Multumirile mele...
Natiunii noastre pentru recentul tãu triumf militar.
Este triumful lui Dumnezeu.
si...
al soldatilor nostri viteji.
Acest cadou este în onoarea zilei de nastere viitoare, Majestatea Voastrã...
Cea mai pretuitã posesie a tatãlui meu.
Forjat cu diamante din China.
Cât urãsc zilele de nastere.
Îmi amintesc cã sunt muritor.
Ele pot fi, de asemenea, un semn al nemuririi sufletului tãu, Majestate.
Sufletul meu nu mã preocupã. Nu deocamdatã.
Spune-mi, ce mai face tatãl tãu ?
E gata sã pãrãseascã aceastã lume.
Aha.
Poate putem face ceva util cu bãiatul.
Precum ce ?
Rãzboiul a epuizat fondurile coroanei.
De ce nu-l întoarcem pe bãiat si sã vedem ce cade din buzunare ?
E pe cale sã mosteneascã o avere...
Esti enigmatic, pãrinte,
este nepotrivit pentru altcineva decât mine.
Crezi în coincidente ?
Sau în destin ?
De ce se uitã toatã lumea la mine ?
Aspectul e totul.
- Aspectul ? - Da, mademoiselle.
Ei preferã sã bârfeascã despre tine decât sã
reflecte asupra frivolitãtii propriilor vieti.
Sã fii dat afarã dintr-o mãnãstire este orice altceva decât un basm.
Poate, dar faptul cã regele te-a
adus aici te face obiect de intrigã.
În spatele surprizei pe care si-a
plãnuit-o pentru urmãtoarea eclipsã.
Bãnuiesc cã regele detine eclipsa.
Îmi imaginez cã atunci când cineva domneste
peste lunã si soare, totul este permis.
- Ai o fântânã preferatã ? - Da, fântâna Florei.
E chiar acolo.
Este frumoasã.
Mademoiselle ai grijã.
Mademoiselle !
Regele !
Permiteti-mi, mademoiselle.
Marie Joseph...
Apari în fata regelui tãu, dacã vrei.
De ce nu îndepãrtezi acel gest de fricã si îi oferi un zâmbet ?
Unde iti pãstrezi zâmbetul ?
Unde ?
Nu ar trebui sã-ti faci griji.
Femeia din statuie a fost cauza a mai mult de o cãdere.
Mai presus de toate
a bãrbatilor.
Nu-ti face griji, mademoiselle,
am alta.
Mut-o într-o camerã demnã de noul meu compozitor.
Am murit si sunt în rai ?
Se pare cã da.
Acum stãm la castel,
cu cei cu adevãrat privilegiati.
si am fost numitã sã am grijã de tine.
Totul este atât de uimitor.
Dacã ai putea alege doar una, care ar fi ?
Toate sunt chiar frumoase...
Dar...
Mi-as alege violoncelul,
libertatea mea.
Las-o sã plece !
Regele a construit toate acestea
pentru a putea aduce apa din ocean prin Sena.
Acesta este sistemul de sus, cel care reglementeazã fântânile.
si acolo e o cale cãtre râul subteran...
ce aduce toatã apa aici.
„Odatã ce masculul a fost întors la mare,
femela a cãzut într-o transã întunecatã si letargicã”.
Comentariu unui marinar beat.
Deci au fost doi ?
Da majestate, dar masculul este inutil pentru acest scop.
Doar femela posedã sursa infinitã de luminã.
Ceea ce propui, doctore, este un sacrilegiu.
- Ceea ce propun este revolutionar. - Destul cu cearta. Suficient.
Vreau sã vãd creatura, cât mai curând posibil.
Da, Majestatea Voastrã.
Dacã acest lucru este real, avem nevoie de el.
Ceea ce înseamnã cã avem nevoie de el.
De ce încerci sã-l faci dusmanul tãu ?
Respect de sine, poate.
Nemurirea mea asigurã viitorul Frantei.
Singurul lucru nemuritor pe care ti-l oferã Dumnezeu, Majestate,
este sufletul tãu si chiar ai doar unul.
Unul singur.
Va fi ceva ce vrei sã mãnânci !
Cãpitane !
Scoateti creatura !
E usor de spus, domnule.
Ea rãmâne la fund, slabã si traumatizatã de cãlãtorie.
Vorbesti de parcã ar fi umanã.
Nu stiu despre acele lucruri, pãrinte.
Am vrut sã spun cã se comportã într-un mod uman.
Este rebelã, nu vrea sã mãnânce.
Parcã si-ar fi pierdut dorinta de a trãi.
Interesant.
Crezi cã preferã sã moarã ?
Lucruri prostesti. Starea creaturii este inacceptabilã.
Trebuie s-o vindeci imediat.
Tu esti doctorul, eu sunt marinar.
Ei bine, tine cont de asta înainte de a vorbi insolent.
Cãpitane Yves,
întelegi cã creatura este piesa centralã a sãrbãtorii ?
- Da, domnule. - Bun.
Apoi ai grijã sã-si revinã la timp pentru eclipsã.
În schimb, vei primi iertarea regalã.
- Majestate. - Cu toate acestea,
dacã esuezi
o celulã întunecatã ti se va pãrea un paradis.
Te asigur.
Ce faci aici ? Nimeni nu poate intra aici.
Ce este... ? Eu pun întrebãrile, nu tu.
- Acum rãspunde-mi. - M-a chemat aici.
Cine ?
Creatura, din apã.
- Te-a chemat ? - Da. Cu muzica ei.
Nu o auzi ?
Aud ceva de genul
unui zgomot de delfin sau de balenã, dar nu muzicã.
Vreau sã folosesc cântecul ei în muzica mea.
Pentru ca regele si lumea întreagã sã audã ce aud eu.
De fapt,
nu stiu care este mai ciudatã.
Are ochi verzi si pãr asemãnãtor cu al nostru.
M-a chemat din camera mea.
Deci un fel de peste te-a chemat din camera ta ?
Nu, nu este tocmai un peste.
Cred cã este o sirenã... Nu existã nicio îndoialã.
Muzica ei a inspirat acest lucru.
Nu vã faceti griji, domnilor.
Sufletul unei femei este la fel de muzical ca al unui bãrbat.
Poate cu un pic mai mult vibrato.
Domnule, e timpul.
Un strop de melancolie.
Nu auzisem niciodatã ceva asemãnãtor.
Pare ceva din lumea asta si din cealaltã.
Invit-o pe tânãra noastrã compozitoare la bal.
Iartã-mã, pãrinte, cã am pãcãtuit.
Da ?
Nu prea îmi amintesc detaliile despre ceea ce s-a întâmplat asearã.
Am înteles. Esti iertat.
Nu înteleg de ce trebuie sã mã machiez pentru un bal imaginar.
Mademoiselle, nu strica momentul. Taci, te rog.
Si acum...
Pregãteste-te sã strãlucesti.
Magali !
Ce s-a întâmplat ?
Arãt ca un clovn !
Prostii, asa se fac si celelalte femei.
Atunci prefer sã arãt ca un bãrbat.
Asa aratã si bãrbatii.
Majestate,
permiteti-mi sã vã prezint
o versiune oarecum diferitã a mademoisellei d'Alembert.
Îmi place stilul original pe care îl porti.
- Ei bine, poate mã vor urma si altele. - Oh, mã îndoiesc.
Esti ceva ce ele nu pot fi.
Independentã.
Din toate punctele de vedere, presupun.
Inclusiv muzica ta.
Am nevoie de ajutorul tãu.
Scuzati-mã, mademoiselle.
Am nevoie de o suitã luminoasã pentru sãrbãtoarea eclipsei.
Ceva care este regal, spiritual...
- Ceva demn de Apollo. - si Regele Soare.
Domnule Lintillac.
Poate îi poti oferi un dans acestei tinere mademoiselle.
Desigur.
Cei mai recenti doi membri ai curtii:
chipesul fiu al celui mai bogat negustor din Franta...
si o orfanã, recent eliberatã dintr-o mãnãstire definitã
pentru smerenie si castitate.
Asa cã trebuie sã întreb dacã o astfel de doamnã virtuoasã ar putea dansa.
Îmi pare rãu sã vã spun, Majestate, habar n-am.
Calmeazã-te, mademoiselle. te voi învãta eu însumi.
Un menuet. Trei sferturi.
Jos, sus, jos, sus...
Acum o loviturã. Foarte bine, pretioasã.
Ei bine, da, te ghidez si mã întorc.
Minunat... si loveste cu piciorul.
si loveste cu piciorul.
si sus... si întoarce-te...
Ei bine, stai acolo, asta e.
Fã o învârtire.
Ei bine, înainte...
Se deschide...
Începem.
Jos, sus, jos, sus...
Întoarcere...
Acum zâmbeste...
Oh, Dumnezeule...
Îmi pare foarte rãu.
Te-ai descurcat foarte bine.
Este foarte frumoasã.
Ceea ce este, este o oportunitate.
Doar cã nu înteleg pe deplin.
Haideti, bucurati-vã de artificii !
A fost uimitor.
Regele este un dansator excelent.
ti-ar fi plãcut focurile de artificii...
A fost spectaculos.
Ceva la tine o sperie.
Poate pentru cã îi dai sã mãnânce peste mort.
- ti-a spus ea ? - Clar. Cine altcineva ?
Cine altcineva ?
Acest loc este foarte frumos.
Iubesc apa.
Nu ti-e fricã de apã.
De fapt, nu ti-e fricã de nimic.
Sigur nu de apã. Am crescut lângã mare.
Era singurul loc în care puteam merge pentru a scãpa de mãnãstire.
Simt la fel si aici, la Versailles.
Acolo, în spatele acelui gard, este privelistea preferatã a unui marinar.
Coasta dispãrând în depãrtare.
Nestiind ce ne va aduce viitorul, doar o mare aventurã.
Sunã bine.
Ai navigat vreodatã ?
Doar în visele mele.
Stareta a considerat înotul o crimã.
O crimã ?
- Împotriva cui ? - Împotriva lui Dumnezeu.
Am putut confirma unde este sursa vietii.
Dupã cum am prezis, emanã din inimã.
Odatã ce apa este scursã, creatura va fi ucisã pentru a îndepãrta organele,
si vom avea sursa vietii.
Este o rochie frumoasã. Interesant. Se potriveste cu ochii tãi.
Nu am mai vãzut asa ceva.
E grozav sã fii din nou aici cu cineva.
O experientã complet diferitã.
Am auzit cã primesti vizitatori din când în când.
Zvonuri.
E curios...
Fiind o curte atât de lipsitã de bârfã.
Nu o face falsã.
Statuia din fântâna în care ai cãzut.
Asta a fost ultima femeie care a fost cu mine în aceastã grãdinã...
- Cine a fost ? - Obisnuiam s-o pictez.
Desi nu sunt foarte bun.
Numele ei era Louise deValiere.
- Îti amintesc de ea ? - Nimeni nu mi-a adus aminte.
Cu exceptia ta.
Mi-e teamã cã am abuzat de autoritatea mea...
si am chestionat câteva dintre cãlugãritele de la mãnãstirea ta.
Cele care ti-au plãcut.
- Ei bine, nu au fost foarte discrete. - Nu, se pare cã nu.
Mi s-a spus cã îti place sã cãlãresti.
Cã esti fascinatã de pãianjeni, curios, pentru cã atunci când erai micã te speriau.
- Dupã o muscãturã. - Este imposibil sã stii asta.
Eu sunt regele, îti amintesti ?
Regii au moduri de a sti absolut totul.
Ai promis cã vei dona douã milioane de lire sterline.
Asta e o sumã mare, domnule, chiar si pentru un ducat.
Dorinta mea este sã onorez viata tatãlui meu.
Nu vãd niciun motiv sã îngrop ducatul cu tatãl tãu.
Titlul de „Duce de Lintillac”
ar trebui sa rãmânã
al tãu.
Cuvintele tale mã miscã, Majestate.
Nu stiam cã pescarii sunt atât de...
Asa de...
- Frumosi ? - Exact.
Se pare cã creatura si-a revenit, Majestate.
Va fi gata pentru ceremonie.
Slujitorii mei credinciosi ai Frantei.
În memoria baronului si comerciantului, Pierre Lintillac,
care si-a gãsit calea definitivã cãtre împãrãtia cerurilor,
Vã prezint pe fiul sãu, urmãtorul duce de Lintillac.
Al cãrui titlu va fi acordat solemn
în sãrbãtoarea supremã pe care o voi da în eclipsa de soare.
Pentru Franta !
O barracuda este deja destul de groaznicã.
Deci imaginati-vã multe altele.
Am gãsit o turmã de 300, mari !
Mai rãu decât o grãmadã de muschetari beti.
Au lovit barca cu fortã...
Împingându-ne spre stânci.
si când eram pe cale sã intre
- prin scândurile bãrcii... - Ce înspãimântãtor.
Acum ne vei spune cã i-ai alungat singur.
Ne-am eliberat datoritã vântului.
Cel mai usor.
Sau poate cel mai inteligent.
Un om care nu reuseste sã-si omoare prada este slab sau las.
si un bãrbat care vede doar douã optiuni este un prost.
- Esti doar un om de rând. - si tu te comporti ca atare.
Suficient !
Calm.
Majestate.
Iartã-mã, Majestate. A fost vina mea.
Serviti felul al saselea ! Continuã sã cânti.
Marie Joseph !
Nu ar trebui sã înoti aici.
Coada ei ar putea tãia o stâncã.
Nu sunt fãcut din piatrã.
Nu, cred cã nu.
Bine lovit !
De ce îl urãsti atât de mult ?
Obisnuia sã lucreze pentru tatãl sãu.
La ultima noastrã cãlãtorie, chinezii au refuzat sã plãteascã jumãtate,
asa cã viitorul nostru duce m-a acuzat cã am furat si m-a arestat.
Este pãcat când minciunile prevaleazã.
- Lucrurile merg asa aici. - Nu întotdeauna.
Tu spui adevãrul.
Ca si tine.
Da. si am probleme.
stii sã cãlãresti !
Poate mai bine decât tine !
Bratul este fracturat.
Cred cã va trebui sã-l amputãm.
- Nu... - Osul nu se va vindeca singur.
Este procedura.
Pãrinte, te rog...
Nu îl lãsa sã-mi taie bratul.
Dumnezeu mã va proteja.
Bagã-i bratul în atele si revino sã-l privesti mâine.
Nu e corect, pãrinte.
Dacã nu actionãm, infectia va ajunge sã-i ia viata.
Cum sã actionãm ?
Majestate.
Doctorul vrea sã-mi taie bratul.
Vom reevalua situatia dimineatã înainte de a lua mãsuri atât de drastice.
- Nu sunt sigur... - Tãcere.
Pot ?
Viata este plinã de suferintã, fata mea.
si ai suferit cu mare har.
Aveti încredere în mine.
Odihnã.
Dumnezeu este cu ea.
Chiar mai mult decât stiinta.
Domnule Yves.
Nu se simte bine.
Sirena vrea sã ajute.
ti-a spus-o ?
Clar.
Vorbeste pestele si cu tine ?
Vorbeste în felul lui... Da.
Dacã ti s-ar întâmpla ceva, nu m-as ierta.
Sã sperãm cã nu.
Cum a reusit sã se vindece atât de repede ?
Se pare cã este capabilã de orice.
A produs o luminã aurie, Majestate.
si am putut sã respir sub apã.
Aici avem dovada Majestate.
Dovada ?
Presupun, mademoiselle, cã esti constientã
de puterile extraordinare ale creaturii.
S-a întâmplat ceva ciudat aici, dar încã nu
este clar ce, asa cã vorbesti despre fabule.
Totul este o fabulã pânã se dovedeste.
si acum creatura a ales-o
ca primul care a testat puterile sale vindecãtoare.
Nu o numi o creaturã.
Are un suflet, la fel ca tine.
Lucruri prostesti. Este o creaturã...
si scopul ei este sã serveascã instanta.
De aceea este el aici, esti bolnav si ai nevoie de un leac ?
- Dacã mã scuzi... - Stai jos, pãrinte.
Nimeni nu este bolnav.
Noul tãu prieten este aici pentru a vesti o nouã erã pentru iobagii Frantei.
Fãrã îndoialã, esti cel mai minunat si mai generos monarh.
Folosesti puterile sirenei pentru a-i vindeca pe oamenii din Franta.
ti-ai câstigat un loc în eternitate.
Bine,
Atâta timp cât l-am câstigat...
si odatã ce a îndeplinit aceastã sarcinã nobilã,
o vei elibera ?
Viata ei va depinde de vointa lui Dumnezeu.
Sirena a fost adusã de rege, nu de
Franta, la fel ca mine si la fel ca tine.
Am mai multã încredere în el decât tine.
Poate, dar esti naivã.
si tu un cinic.
Cu tot respectul, mademoiselle.
Ce stiai despre lume dacã nu ai fi pãrãsit mãnãstirea ?
Vã rog sã nu presupuneti
cã dacã nu am trãit ca tine înseamnã cã sunt o biatã naivã.
În plus, într-o zi voi vedea lumea.
Sigur cã da.
Nu am vrut sã jignesc.
Nu ai de gând sã-mi arãti partea cealaltã a Versailles-ului ?
Ba da. Iatã.
Ce spun ei despre misteriosul om de rând al regelui ?
Ei bine, om de rând... Poate.
Se spune cã are legãturi cu regele.
Ce legãturi ?
E un mister.
Mademoiselle !
Aceasta este casa pescarilor, unde locuim eu si Benoit.
E drãgutã.
Drãgutã ?
„Drãgutã” nu este un cuvânt de marinar.
Frumos, poate, curajos, neînfricat...
Dar nu „drãgutã”.
- Ai un far. - Mã tem cã da.
Încã câtiva pasi.
Privelistile sunt frumoase.
Da, dar...
Dar acolo, la orizont, unde râul se întâlneste cu marea...
- Acolo... - Marinarii pierd din vedere Franta.
Acum te imaginez, la cârma navei tale...
Navigând spre apus.
Acesta este visul meu.
Sã las toate astea în urmã.
Care e visul tãu ?
Vreau ca sirena sã se întoarcã la casa ei.
- Chiar nu este din lumea asta. - Nici eu.
Vreau sã merg cu ea.
Mergi cu ea ?
Nu chiar,
dar as putea înota în lumina ei
si sã las corãbiile în urmã.
Într-o zi te voi avea pe prova navei mele.
si ne vom întrece cu sirena.
Haide, mai sunt de vãzut.
Este incredibil. Ce este ?
Este Templul Iubirii.
În cinstea unei femei fãrã nume.
Oamenii spun cã...
Vã multumesc cã m-ati primit Majestate, am vrut sã vã întreb ceva, cu umilintã.
Cu respect...
Mai întâi, lasã-mã sã te întreb ceva.
Ceva pentru Franta.
Orice, chiar si viata mea.
Este ceva mai putin drastic decât atât.
Vreau sã vã rog sã acceptati mâna fiicei mele,
Marie-Joseph, în cãsãtorie.
Nu stiu ce sã zic.
Ar fi o mare onoare.
Bun.
Bine...
Din moment ce nu ascultai în spatele usii, nu vei fi auzit nimic.
Cu sigurantã.
- Ce crezi ? - Dacã îl iubeste pe Lintillac ?
Asta conteazã pentru tine ?
Atât de egoist...
Crezi cã mã comport asa ?
Mai rãu decât atât.
Ai atât de multã putere
cã nu-ti permiti niciodatã sã-ti faci griji pentru nimeni.
si asta este ceva groaznic.
- Ce faci ? - M-a chemat.
N-am crezut niciodatã cã pot simti asa.
Mademoiselle, ochii tãi aratã ca niste stele.
Pãrinte...
S-a întâmplat ceva incredibil, am venit sã vã povestesc despre asta.
Mai târziu, micuto.
Regele vrea sã vorbeascã cu tine.
Apropiati-vã încet.
si tãcut.
Îti amintesti conversatia noastrã din grãdinã ?
Despre femeia din fântânã ?
Da, sigur. Singura femeie care...
Îmi amintesti atât de mult de ea.
Uneori cred cã esti ea.
Esti
imaginea mamei tale.
Mamei mele ?
Avea propria minte si spirit.
Era o femeie independentã.
Nu se potrivea bine la curte...
La fel ca tine.
S-a dus la mãnãstire înainte sã stiu cã o poartã pe fiica mea în pântece.
Ea a murit nãscând.
Tu esti tatãl meu.
Da.
Dar sunt un om groaznic.
Un om extrem de egoist.
Mi-a pãsat mai mult de Franta decât de tine sau chiar de ea.
De ce îmi spui asta ?
Pentru cã existã mari sacrificii pe care trebuie sã le faci...
Pentru Franta.
Sacrificii ?
Cuferele noastre sunt aproape goale.
Dusmanii pândesc.
Minciuni, trãdare...
Avem nevoie de bani, fatã.
Tânãrul duce Lintillac...
- Banii lui, când te cãsãtoresti cu el... - Nu ! Nu !
Nu mã voi cãsãtori cu acel bãrbat ! Eu refuz !
Nu-ti propun sã accepti, fatã !
Trebuie sã te supui.
Desigur...
Majestate.
Pentru Franta.
Când eram copil mã rugam în fiecare searã,
sã am tatã si mamã...
Mi-as fi dorit sã nu fi fost auzite niciodatã rugãciunile mele.
Trebuie sã încetezi sã-ti mai doresti o lume perfectã.
Aceasta este lumea pe care o avem.
Ne întelegi, nu ?
Am experimentat ceva.
Sirena aia a atins ceva în mine.
Numai Dumnezeu ne poate acorda nemurirea,
dacã nu crezi cã ti-a fost acordatã puterea.
Cred cã Dumnezeu mi-a dat o putere. Puterea de a descoperi.
Vorbesc despre sufletul tãu !
Îl iubesc pe rege !
Dacã ucizi o fiintã inteligentã în numele lui,
nu-ti dai seama cã-l condamni vesnic ?
Du-te înapoi la mãnãstire, pãrinte.
Fã-ti griji pentru sufletul tãu...
si nu-mi sta în cale.
Nu sunt mai liberã decât tine.
Ridicati !
Nu !
Totul este în ordine, Majestate.
Creatura este la apogeu pentru procedurã.
Ei bine, explicã-mi.
- Da. - Majestate...
Nu mai pot sã tac.
Asta e comun pentru tine.
Stai jos, pãrinte.
- Te cunosc bine. - Te gândesti
la cel mai mare dintre pãcatele de moarte.
Nu este vorba despre pãcate, ci despre stiintã.
stiinta nu este absolutã, Majestate.
„Cel ce cerceteazã inimile
oamenilor va cunoaste voia spiritului”.
Multumesc pentru citatul minunat din Biblie, dar dacã
nu ai vorbit cu Dumnezeu, nu cred cã îi cunosti voia.
Poate cã nu, dar stiu foarte bine cã
nemurirea este doar treaba lui Dumnezeu.
si cine a pus sirena în mare pentru a o captura ?
Cine m-a chemat sã-i duc la îndeplinire viziunea despre o mare Frantã ?
Nu confunda dreptul divin cu un simplu ghid.
Lasã-L sã decidã, pãrinte.
Cãlãuzeste-mã, oportun, o, dumnezeiesc Pãrinte !
Ucide-mã aici...
Dacã în acest moment sunt pe cale sã comit un pãcat de moarte !
Acum pãrinte...
Dacã comuniunea mea cu creatura îmi dã viatã vesnicã...
Va fi voia Sa.
Continuati.
Benoit...
O vor ucide.
O voi anunta pe Marie-Josephe.
O nouã erã începe pentru toatã lumea, cu exceptia noastrã.
- Trebuie sã-i distragi atentia. - De acord. Da ?
De acord.
Domnule...
Stai ! Vino înapoi aici !
- Doctore, speram cã... - Destul cu scuzele, de la Croix.
Ai avut multe probleme, dar a încerca sã te strecori în dormitorul fiicei regelui
este o infractiune capitalã.
Închide-l în temnitã.
Nu va fi muzicã în aceastã dimineatã. Puneti instrumentele jos.
Domnule, e timpul.
Nu vei ucide sirena ! Nu te las !
Nu mã vei lãsa ?
- Nu v-a învãtat stareta bunele maniere ? - Aceasta este oferta mea:
Dacã o returnezi la mare, voi fi de acord cu aceastã cãsãtorie.
Te tocmesti cu regele ca si cum ar fi un simplu vânzãtor ?
Nu-mi vine sã cred cã am fost suficient de orb.
Înoti cu ea, vorbesti cu ea, e animalul tãu de companie.
Nu ! Ea este umanã !
Ea simte exact la fel ca mine si tine.
Poate.
Dar tu ai fost cea care a demonstrat cã ceea ce a spus doctorul este adevãrat.
Crezi cã îmi doresc propria mea nemurire ?
- Franta are nevoie de un lider protector ! - E ridicol !
- Este o crimã ! - Taci !
Taci tu, tatã !
Astãzi te cãsãtoresti.
Pregãteste-te.
Muschetari !
Cine se cãsãtoreste astãzi ?
Mademoiselle d'Alembert si domnul Lintillac.
Marie Joseph ?
Mademoiselle, trebuie sã te calmezi si sã te pregãtesti pentru nuntã.
Magali, roagã-l pe pãrintele La Chaise sã vinã sã mã spovedeascã.
Vei face exact cum ti s-a cerut.
Sau îti vei pierde viata.
Scurgeti piscina.
Uciderea sirenei îl va condamna în loc sã îl salveze.
Tu esti singurul care îl poate opri.
- Nu pot. - Ba da, poti.
Scuze, am încercat.
Regele a domnit atât de mult încât crede cã are
permisiunea lui Dumnezeu sã facã acest lucru.
Atunci scoate-mã de aici sã-mi iau rãmas bun de la ea.
Regele a interzis orice contact.
Tocmai din acest motiv îti cer, te implor pãrinte...
Vã rog sã mã ajutati.
Uitã ce e bine...
si fã ceea ce trebuie.
Motivele mele nu sunt ale tale...
Dar sirena trebuie sã scape de rege.
Nimeni nu va crede cã mergi la o nuntã
îmbrãcatã asa.
Draga mea Magali,
ai fost un prieten grozav.
Îmi va fi dor de tine.
Mi-e fricã pentru tine.
Nu tu ai fost cea care mi-a spus
cã o micã traumã inspirã întotdeauna mãretie ?
Glumeam.
O duc la spovedanie.
Va rãmâne aici pânã la nuntã.
Îndrãznesti sã mã provoci ?
Într-adevãr ?
Acesta este un sãrut pe care am crezut mereu cã îl voi oferi tatãlui meu.
Dumnezeu te-a dãruit cu aripi.
Sper cã stii sã zbori.
Leag-o.
Ridicã plasa.
Ce ? Nu avem toatã ziua.
Benoit.
- Nu pot sã cred ce vãd ! - Noi doar respectãm ordinele.
Fie cã ajungem în Bastille sau ne cãsãtorim pentru bani,
e ceea ce ni s-a comandat. Nu l-as lãsa niciodatã sã mã condamne.
Tu ce faci ?
Am înotat cu ea asearã.
Mi-a spus cã ai prins-o.
stiai cã ai despãrtit-o de fiul sãu ?
- Nu. - A avut partener ?
Da, si l-am eliberat.
Atunci îi datorezi dreptul de a se întoarce la familia ei.
si sã-mi spânzur oamenii ?
Nu ii întreb pe ei...
Te întreb pe tine.
De ce poti traversa marea si ea nu poate trãi cu familia ei ?
- Regele justificã totul ? - Este tatãl tãu.
si, de asemenea, regele.
Nu esti mai bun decât el ?
Ai spus...
Cã regele nu te poate condamna.
Vrei sã spui... ?
Nu m-as cãsãtori niciodatã cu un bãrbat pe care nu-l iubesc.
Toatã lumea afarã ! Luati bãrbatii.
Du-te si ia bãrcile, vom coborî de pe stâncã la Le Havre.
si voi doi ?
Dacã Dumnezeu vrea, ne întâlnim acolo.
Plecãm fãrã cãpitan, bãieti !
Sã mergem.
Va trebui sã trecem podul.
Îti vei strica rochia.
Asa sã fie.
- Veti urma instructiunile... - Domnule doctor !
Da.
Fata a scãpat.
Singura ta sansã este sã treci prin râul subteran.
Cel putin va înota spre libertate.
Nivelul este prea scãzut pentru a putea sãri peretele.
Nu poti trece apa de la castel la piscinã ?
Dacã drenãm canalul si sursele în acelasi timp, dar...
Dar ce ? Nu stiu dacã tevile vor tine.
- si dacã tin ? - Existã un afluent înainte de Le Havre.
I-ar oferi sigurantã la mare.
Poti sã-i spui ?
Ea întelege totul.
Sã plecãm de aici.
Trebuie sã inversãm presiunea.
Opreste-i !
Creatura !
Sã nu scape !
Nu !
O vreau vie !
Yves !
Trebuie sã sari peretele !
Labarte !
Yves !
Te-ai amestecat deja destul !
Ia-l pe Yves !
Acum !
Ne vedem acolo. Facã-se voia Domnului.
Întregul sistem hidraulic s-a prãbusit.
Dar fata ?
A fost vãzutã fugind cãlare, Majestate.
Pe aici spre Le Havre.
Trimite bãrcile ca sã nu scape.
Mamã, o sirenã !
Jean, este doar un peste, sirenele nu existã.
Marie Joseph !
Stai.
Stati, stati...
Voi sãri.
Nu face aia.
Esti nervoasã.
- Înteleg, dar viata e foarte valoroasã. - Nu !
Doar crezi cã întelegi.
Nu întelegi.
Explicã-mi.
Mereu mi-am dorit
sã apartin cuiva.
Am venit aici,
si m-am îndrãgostit.
Am întâlnit o sirenã care mi-a devenit prietenã.
si te-am gãsit...
Tatã.
- Dar nu-ti pasã de mine. - Nu spune asta.
Nu-ti pasã de nimeni altul decât de tine.
Dã-mi ocazia sã îti dovedesc cã te înseli.
Cum vei demonstra asta ?
Muschetari...
tintiti sirena.
Este simplu.
Omori sirena... Îti dã viatã.
O lasi sã trãiascã...
si îmi salveazã viata mie.
Ce alegi ?
Vino si ia-mã.
Nu !
Am o sansã, Majestate.
Am epuizat timpul.
Stati.
Esti în regulã ?
Da, tu ?
Ea m-a salvat.
Pe amândoi ne-a salvat.
Ai fost întotdeauna un mare rege.
Dar acum ai devenit un om grozav.
Avertizati navele sã se retragã.
Ai avut dreptate.
Este un lucru groaznic
sã-ti faci griji pentru cineva.
Binecuvânteazã-mã, pãrinte, cã am pãcãtuit.
În numele Tatãlui, al Fiului si al Sfântului Duh.
Amin.
Esti iertat.
Doar iubirea este nemuritoare, Majestate.
Cãpitanul Yves si Marie-Joseph
au început o nouã viatã împreunã în cãutarea Atlantidei
si alãturi de prietena lor dragã, sirena magicã.
Suntem aproape, o simt.
Traducerea si adaptarea: Snake_Eyes