ULTIMA EXORCIZARE
Traducere şi adaptare: Nahrmer & Danineji
www.titrări.ro Nifty Subtitles Team (c)
Cotton.
Ce-avem noi aici? Mă ocup eu.
Nu!
- Ce-avem aici? - Un adevărat ştrengar.
- Crezi că mergi la biserică? - Un ştrengar.
- Da! - Du-te să faci duş, scumpule.
Mergem la biserică. La biserică. Mergem.
Haide, haide.
Ţii tu uşa? Mulţumesc, Justin.
Mersi.
Unul din cei mai credincioşi oameni din câţi am văzut.
- Cred că-l ştiţi pe fiul meu. - Da.
Cred că-l ştiţi pe fiul meu. Da.
Reverendul Cotton Marcus. Aplauze şi pentru Iisus.
Am început să ţin predici de tânăr.
Tatăl meu era predicator, şi orice predicator are nevoie de ceva
care să atragă oamenii, care să le ofere mântuirea
şi, sincer, să-i facă să scoată bani, fiindcă biserica nu merge cu dragoste,
iar ideea cu predicatorul-copil era o inovaţie.
Aşa că a început să mă pregătească pentru asta.
Alţi copii se jucau afară, iar eu învăţam Evanghelia după Ioan.
Iar când m-a chemat în amvon, într-o duminică,
spre surpriza tuturor,
pentru ca oamenii şi congregaţia să afle
că Sfântul Duh i-a vizitat fiul,
oricât de neaşteptat a părut pentru congregaţie,
eram pregătiţi.
Vă spun că dacă vreţi un răspuns, dacă vreţi să ştiţi...
- Vreţi să ştiţi? - Da!
Priviţi! E în Cartea asta.
Cotton e un personaj deosebit.
E un adevărat artist, un showman...
E un talent natural.
De exemplu, există un teatru local, iar Cotton scrie piese,
iar acum face şi scurtmetraje.
El a făcut recuzita, efectele speciale. Vai de mine.
El face spectacol ca nimeni altul.
Şi totul începe aici cu noi,
dar, bineînţeles, se răsfrânge şi asupra vieţii lui profesionale.
Crezi în Iisus Hristos? Sigur că da!
Multe biserici sunt anoste. Oamenii nu vor să meargă,
dar când e Cotton acolo, nu e loc de plictiseală.
Oameni buni, am venit aici să vă spun că lumea
are foarte multe feţe.
- Amin. - Amin.
Unele dintre feţe sunt bune.
Sunt plăcute lui Dumnezeu.
Dar alte feţe vă vor minţi.
- Trebuie să avem grijă la acelea. - Absolut.
Aşa că am venit azi să vă spun,
aveţi grijă să nu vă lăsaţi păcăliţi de o faţă atrăgătoare.
- Amin. - Amin.
Fiindcă faţa atrăgătoare ar putea fi chiar Prinţul Minciunilor.
Exact.
Fiindcă trebuie să vă spun, minciunile lui sunt peste tot.
Da!
Totul ţine de ritm. Îi încingi,
îl slăveşti pe Dumnezeu, şi le spui de sângele lui Hristos.
- Le place sângele şi... - Le place sângele?
Da, practic, ei nici nu ascultă.
Dacă-i vrăjeşti cum trebuie, nu-ţi mai ascultă cuvintele.
Ba ascultă.
Nu ascultă absolut deloc, aş putea vorbi despre orice.
Aş putea vorbi despre reţeta mamei mele de pâine cu banane...
- Dumnezeule, nu. - Nu mă crezi?
- Acum deja... - Nu crezi asta?
Îţi subestimezi enoriaşii.
Când mă voi întoarce acolo, voi predica despre pâinea cu banane.
- Nu face asta. E jenant. - Pariez pe 10 dolari.
Credeţi că dacă primiţi Sfântul Duh în inima voastră,
păcatele vă vor fi iertate şi veţi intra în Împărăţia Cerurilor?
- Amin. - La asta mă refer.
- Să aud un "amin"! - Amin.
- Să aud un "aleluia"! - Aleluia.
- Să aud "aleluia" şi "amin"! - Aleluia, amin.
Ştiţi că dacă luaţi două banane coapte şi le puneţi într-un vas,
şi adăugaţi zahăr şi coaceţi amestecul la 200 de grade Celsius,
puteţi să obţineţi o pâine de banane?
- Aleluia! - Aleluia!
Aleluia, da, puteţi.
Slăvit fie Iisus!
Suntem în biroul tatălui meu, un loc special,
fiindcă el nu lasă pe nimeni să intre aici.
Nu-i lăsa să vadă cifrul, tată.
Nu o să-i las.
Vă rog, nu filmaţi cifrul, dle, e...
Drept să vă spun, sunt singurul care-l cunoaşte.
Eu şi contabilul meu.
Aceasta e Hortus Deliciarum.
Sunt cam 20 de exemplare în întreaga lume.
Le-o poţi arăta. Arată-le-o.
Cartea asta descrie diferite tipuri de demoni.
Te ajută să-i identifici,
apoi îţi recomandă ritualul potrivit de exorcizare.
Avem exorcişti în familia noastră de multe generaţii.
Generaţii. Şi noi...
Câte exorcizări crezi că ai făcut cu această carte?
150 de exorcizări.
Să vă spun povestea originală cu Lucifer. Lucifer a fost înger la un moment dat.
Unii spun că Lucifer era chiar dirijorul Cerurilor,
în lipsa unui cuvânt mai potrivit. El ajuta la slăvirea Domnului,
dar a hotărât că vrea să-şi aducă laude sieşi,
aşa că Dumnezeu l-a azvârlit din Ceruri.
A luat cu el o treime din îngeri,
iar aceia sunt demonii de azi.
Şi pe asta e constituită întreaga Biblie.
Disputa pentru sufletul omului.
Dumnezeu vrea să vezi lumina, iar Satana îţi vrea sufletul.
Fiindcă, în cele din urmă, Satana vrea să ia locul lui Dumnezeu.
Peste tot în Biblie apar demoni.
Dacă crezi în Dumnezeu, trebuie să crezi şi în diavol.
Însuşi Iisus era exorcist.
Aşadar, dacă eşti creştin şi crezi în Biblie
şi în Iisus Hristos, trebuie să crezi şi în demoni.
Cei mai mulţi oameni mă contactează pe website-ul meu.
Dar aşa e mai tradiţional.
Asta e din Ivanwood. Asta, din Georgia.
Pe asta scrie "Deschideţi-o urgent!"
Exorcizările sunt comune în timpurile actuale.
Oamenii cred că e o nenorocire din Evul Mediu,
că a fost vindecată de ştiinţă şi a dispărut,
dar realitatea e că nu a dispărut.
Exorcizările din prezent sunt mai dese decât au fost vreodată.
Vaticanul avea 20-25 de exorcişti recunoscuţi.
Acum au peste 300, şi asta e doar din ce spun ei.
Şi de fapt, nu ne spun mai nimic.
E tipic pentru Biserica Romano-Catolică.
Ei primesc toată atenţia fiindcă au făcut filmul,
o metodă bună de a...
Dar realitatea este
că exorcizările sunt făcute de orice religie, peste tot în lume.
"Cotton, un băiat localnic, face prima sa exorcizare."
Când eram mic, credeam că a apărut în fiecare ziar din lume.
Spune-mi cu ce se ocupă tatăl tău.
Se luptă cu demonii, vampirii şi toate fantomele,
şi cu toţi monştrii.
Luptă cu toate fantomele, demonii şi vampirii?
Şi monştrii.
Tu crezi în fantome?
Tatăl tău crede în fantome?
Nu cred în demoni. Nu.
Dar când făceam exorcizări, mă prefăceam că cred.
Dar nu am văzut vreun demon să iasă din cineva.
Deci, în ultimii ani, ai fost un escroc?
Asta spuneţi voi, nu eu. Eu nu aş spune asta.
Eu aş spune că în ultimii ani,
am făcut ceea ce am făcut mereu,
am ajutat o persoană la nevoie, într-un mod potrivit.
Nu spun că sunt doctor,
dar am ajutat la vindecarea unor oameni suferinzi.
Iar boala de care sufereau era acea idee
că sunt posedaţi de diavol,
Şi dacă i-am ajutat să scape de acea idee, aşa să fie.
Am o viaţă, o familie de întreţinut. Cel puţin aşa mă justificam.
Totul s-a schimbat când s-a născut Justin.
S-a născut prematur şi a existat o perioadă când nu ştiam
dacă fiul nostru va trăi,
şi, în cele din urmă, am aflat că va fi bine.
Şi atunci lui Cotton i s-a luat o greutate de pe piept,
şi tot repeta cât de norocoşi suntem.
Tot ce-am putut să spun a fost, "Mulţumesc, doctore".
Trebuia să-i mulţumesc lui Dumnezeu, dar nu mi-a trecut asta prin minte.
Nu m-am gândit. Şi faptul acesta m-a cutremurat.
Am avut o perioadă de îndoieli.
Mă gândeam dacă am crezut vreodată în Dumnezeu.
Am început să predic de mic şi am continuat aşa.
Am fost bun şi am primit răsplata pentru asta,
şi cine ar vrea să oprească asta?
Aşa că, deşi am început să mă gândesc la asta,
că poate nu cred în Dumnezeu,
nu am încetat să fiu predicator.
Eram pe pilot automat. Cu asta mă ocup eu.
Dar a fost tot mai greu. Nu e nicio îndoială.
Nu mai avea mult până să renunţe la ceea ce făcea,
dar a existat o poveste cu un băiat numit Victor.
Numele lui era Victor Turoy, din Harrisburg, Texas.
Acest băieţel era autist,
şi a murit sufocat, în timpul unei exorcizări,
cu oameni bine intenţionaţi ce încercau să scoată demonii din el.
Atunci când am citit acest articol, Justin avea aceeaşi vârstă cu Victor,
şi am început să am un coşmar
în care eu eram un exorcist
şi îl sufocam pe fiul meu cu o pungă de plastic.
În fiecare seară îl visam murind, Şi mă trezeam înspăimântat.
Nu la mult timp după asta, spălam vasele acolo,
iar el a ieşit din birou,
şi mi-a povestit cum noul Papă crea o academie de exorcizări.
Era vizibil marcat,
şi a spus, "Ştii câţi oameni vor avea de suferit?"
Atunci m-am hotărât că nu mai pot continua.
Trebuia să renunţ. Nu mă mai interesează asta.
Nu mă mai interesează...
Vreau să arăt că exorcizările sunt nişte farse,
şi din acest motiv facem asta.
Dacă pot demonstra că este o farsă
şi voi salva un copil de la a fi sufocat cu o pungă,
cred că voi face munca lui Dumnezeu.
Mă gândeam să deschid un plic
şi să merg oriunde ar fi nevoie de mine,
iar voi să veniţi cu mine,
astfel încât să puteţi filma scenele de exorcizare.
Am luat-o pe cea de deasupra. E din Ivanwood, Louisiana.
Practic, toate sunt la fel.
Sunt mulţi oameni acolo
care sunt convinşi că sunt posedaţi.
Probabil e vreo problemă cu recolta sau cu şeptelul lor.
"Cred că e un caz de posedare de către însuşi diavolul."
"În fiecare seară îmi sunt ucise animalele."
"Nu mă îndoiesc că cel responsabil de masacrul..."
"Te rog..."
Se pare că mergem în Ivanwood.
Ia sfeşnicele lui tata.
- Te iubesc. - Te vei descurca grozav. Te iubesc.
Îmbrăţişează-mă.
Pa. Vă iubesc.
Locul ăsta e uimitor. Are un aer aparte.
E unic în toată ţara. Şi e foarte vechi.
Unele din plantaţiile de aici datează de câteva sute de ani.
Şi e singura regiune care a aparţinut de şase ţări diferite,
aşa că e un amestec de cultură, tradiţii şi superstiţii aici.
Practicanţi de voodoo, romano-catolici, penticostali.
Toate aceste credinţe intră în conflict.
Şi toate vor să te salveze. Toate vor să fie soluţia.
Există mult analfabetism şi multă sărăcie,
şi având asta şi sentimentul unui loc suspendat în timp,
e un loc perfect pentru demoni şi lucruri malefice...
Nu pot lupta cu diavolul fără armură.
Recunosc, e pânză de in, dar e foarte cald aici.
Scuze.
Îmi va fi dor de asta.
Poate mă voi face agent imobiliar.
Intrăm pe autostrada 39, în Louisiana.
Aici, dacă întrebi oamenii despre o poveste cu demoni,
vei primi zece asemenea poveşti.
Avem timp pentru asta?
Sigur.
Cam la 16 km.
- Bush e tot în direcţia aceea? - Da, Bush e acolo.
Aveţi grijă pe Bush.
Se aud multe lucruri despre asta.
Cred că însăşi poarta iadului e lângă şoseaua Bush.
Poarta către iad.
A existat un cult şi un templu, în zona asta.
- Un cult? - Nu e... aici...
N-aş putea să vă spun exact unde este acum,
dar când ajungeţi la ferma Sweetzer,
ei vă vor da detalii...
Tipul ăsta care conducea cultul
era atât de nebun, încât credea
că trebuie să-l hrănească cu suflete umane...
... pe diavol.
Unde e locul de aterizare pentru OZN-uri?
E în direcţia aceea.
Am putea să-l întrebăm pe el.
- A oprit. - Da?
- Bună ziua. - Faceţi un film?
- Un documentar. - Grozav. Îmi plac documentarele.
E bine.
Căutăm ferma Sweetzer. Ne poţi ajuta?
- Cum te numeşti? - Reverendul Cotton Marcus.
- Mă bucur să te cunosc. - Şi eu.
- Ferma Sweetzer, te rog? - Iar tu?
- Eu sunt Iris. El e Daniel. - Salut.
Am cam rămas în urmă. Ne poţi...
- Sigur. - Ferma Sweetzer, te rog.
Da. Să ştiţi că mergeţi în direcţia greşită.
- Ar trebui să vă întoarceţi. - Bine.
Mergeţi pe drumul ăsta, drept înainte.
Veţi merge pe unde aţi venit. Nu vă opriţi.
Apoi veţi ajunge la autostradă.
Şi vreau să vă întoarceţi de unde aţi venit.
Glumeşti, nu?
- Nu glumesc. - Bine, mersi.
Îmi cer scuze pentru asta.
Iisuse!
Nu te opri!
- Ce face? - Iisuse Hristoase, nu te opri!
Eşti bine?
Da.
Pare să fie capătul drumului. Uite un tractor. E un semn bun.
Uite un fel de fermă. Probabil că asta e.
Ştiţi ce?
Merg să întreb dacă e asta, înainte să coborâţi şi voi.
Bine.
- Dl Sweetzer? - Da.
- Ce mai faceţi? Cotton Marcus. - Mă bucur să vă cunosc, dle.
Scuzaţi-mi ţinuta, dar pentru mine e o zi de lucru.
Nu vă faceţi griji. Şi eu sunt îmbrăcat pentru muncă.
Înţeleg. Vă mulţumesc tare mult că aţi venit până aici.
Sigur. Mă gândeam...
Să fiţi atent la băiatul ăsta.
- L-am cunoscut pe drum. - Îmi cer scuze. E fiul meu, Caleb.
- Atunci, îmi cer scuze. - Nu, ce-a făcut?
Probabil că a fost o neînţelegere.
Am întrebat... Nu mai contează. Mă bucur să te revăd.
Mulţumesc tare mult.
- Care e problema ta, băiete? - Ştii că au camere de filmat?
Aveţi camere de filmat?
Voiam să vă spun. Am adus nişte prieteni cu mine.
- Ea e Iris... - Bună. Ce faceţi?
- Iar el e Daniel. - Bună.
Încântat. Dar aş vrea să opriţi camerele de filmat.
Hai să le oprim, deocamdată,
şi să discutăm despre asta.
Da, sigur.
Ăsta e al doilea taur care mi-a murit.
Două capre... şi câţiva pui.
Nu e posibil să fi fost un aligator?
Un aligator se rostogoleşte şi smulge bucăţi mari.
Nu are o asemenea tăietură fină.
Credeţi că Caleb ar fi făcut aşa ceva?
Nu. Sunt sigur că Nell e de vină.
- Cine e Nell? - Fiica mea.
Da, sigur. Îmi amintesc din scrisoare.
Ar fi trebuit să citesc scrisoarea mai în detaliu.
Credeam că e Louis, nu Nell. Nu-mi place să lucrez cu copiii.
Asta e de aseară.
Se întâmplă de fiecare dată când îmi moare un animal.
- Ea nu-şi aminteşte nimic? - Nu, dle.
Nu-şi aminteşte nimic.
S-a speriat foarte tare, aşa că nu am mai întrebat-o.
- Bună. Nell? - Bună. Da.
Bună, dle reverend Marcus.
- Mă bucur să te cunosc. - Şi eu mă bucur tare mult.
- Mulţumesc că ai urcat. - Bună.
- Puteţi să veniţi?
Asta e camera mea.
- Tu ai desenat asta? - Da.
- E foarte frumos. - Mulţumesc.
E povestea lui Estera din Antiohia.
Nu e din Biblie. E ceva ce am visat.
Toate aceste detalii...
E foarte bine compus. Sunt foarte impresionat.
Dacă nu te deranjează, Nell,
spune-mi cum te simţi. Spune-mi ce s-a întâmplat.
Tatăl tău mi-a spus despre animale.
Ce ştii despre asta?
Lucrul care-mi trece prin cap e că eu le-am ucis.
Îţi aminteşti să le fi ucis?
- Nu, dar... - Îţi aminteşti să te fi sculat?
Îţi aminteşti să fi coborât scările?
- Îţi aminteşti să fi ieşit afară? - Nu.
Îţi aminteşti să le fi făcut ceva animalelor?
Nu, dar...
Atunci, poate că tu nu ai făcut nimic.
După cum am spus în scrisoare, soţia mea a murit acum doi ani.
Avea cancer.
Credeam că a fost tratată cu succes pentru cancerul la sân,
dar şase luni mai târziu, a făcut metastază osoasă,
iar după trei săptămâni a murit.
A fost un şoc, mai ales pentru Nell. Avea doar 14 ani.
Era la pubertate, aşa că a fost foarte dificil pentru ea.
Am văzut poza jos. Semeni leit cu mama ta.
- Serios? - Da.
- Am văzut şi tabloul de jos. - Mulţumesc tare mult!
E un compliment. E foarte frumoasă.
Chiar este. La fel şi fiica ei, aşa că...
Mulţumesc tare mult! Mulţumesc, dle!
- Eraţi foarte apropiate? - Era prietena mea cea mai bună.
Cred că pot spune asta. Era prietena mea cea mai bună.
Caleb s-a comportat diferit după moartea mamei voastre?
Cred că Caleb a fost frustrat.
A devenit înspăimântător. A început să-l urască pe Dumnezeu.
Şi tatăl vostru? Cum l-a afectat pe el?
L-a lovit foarte tare.
L-a lovit...
Dacă nu ar fi fost soţia mea, Delle, şi credinţa pe care mi-a insuflat-o,
nu cred că aş fi depăşit momentul.
De când a murit, am fost foarte hotărât
să-i educ pe copiii mei în spiritul creştin.
Nu prea mă dau în vânt după tendinţele care există în lume,
aşa că am hotărât ca Nell să studieze acasă.
Un timp, am lăsat-o să meargă la şcoala de duminică, la biserică,
dar nici asta nu-mi părea în regulă.
Pastorul Manley nu ne învăţa doar muzică religioasă.
De asta nu m-a lăsat să mai merg.
Deci tatălui tău îi place muzica religioasă?
Da.
Am încercat s-o ţin cât mai aproape de mine.
Recunosc că am exagerat chiar.
Dar, cu toate astea, diavolul a intrat în ea.
Mama ei i-a dat un mic crucifix, iar acesta o arde.
E simbolul Domnului, iar ea nu-l poate purta.
Nu ştiu dacă Nell e cea care ucide animalele.
Ştiu că e foarte izolată aici. Aşa ceva te scoate din minţi.
Iar crucea care o arde... E o alergie la nichel.
Poţi obţine o asemenea reacţie, mai ales dacă eşti stresat.
Bună, fiule.
Salut.
De ce ai aruncat cu pietre în mine?
Ai de gând să faci o exorcizare?
O exorcizare? Nu ştiu. Asta am venit să aflu.
Fiindcă unii mor din aşa ceva.
Dacă-ţi faci griji pentru asta,
vreau să te asigur că la mine nu se întâmplă aşa ceva.
Am venit aici să vă ajut.
Dar nu avem nevoie de ajutor.
Animalele voastre par să aibă. Mor pe capete.
Ştii ceva despre asta?
Ştiu că tatăl meu e un beţiv superstiţios.
- Serios? - Da.
Crezi că superstiţiile sau beţia l-ar împinge să ucidă animalele?
E posibil, nu ştiu.
Crezi că Nell a avut vreo legătură cu asta?
Nu cred că Nell e problema.
Nell nu are nevoie de ajutor.
Rămâne să vedem asta, nu?
Dacă va păţi ceva, te voi face să suferi.
Şi nu-mi pasă că sunt şi camerele.
Înţelegi? Pot înregistra totul. Eu îţi voi face rău.
- Mulţumesc. - Mulţumesc, fiule.
Mulţumesc.
Aşa... Relaxează-te.
- Nu ai emoţii, nu? - Nu.
Bun, fiindcă nu trebuie să ai emoţii când fac asta.
Să încercăm din nou.
- Simţi o presiune? - Puţin.
Simţi?
Mă doare puţin gâtul, fiindcă m-am trezit ţipând.
Deci te doare şi gâtul?
Fiindcă m-am trezit ţipând, cum v-am spus.
Nu-i nimic. Nu trebuie să ai emoţii.
E în regulă. Frisoane nocturne şi febră,
lipsa apetitului şi oboseala în cursul zilei...
Ce e?
- Ce e? - E...
Ce e?
Vino să simţi şi tu.
Chiar aici. Simţi asta?
Simţi gaura asta? Nell, priveşte în faţă, te rog.
A fost mereu atât de adâncă?
- Voi nu aţi verificat asta? - Cred că e mai adâncă acum, dar...
Da, e mult mai adâncă acum.
Louis, poţi să-mi aduci un lighean în care să-şi pună picioarele.
- Un lighean. - Da.
Vreau să-ţi scoţi pantofii şi şosetele.
Ai nişte pantofi foarte frumoşi.
Mulţumesc.
Mie-mi plac bocancii tăi. Sunt foarte stilaţi.
Vrei să-i încerci? Poftim.
Îţi stă bine cu ei.
Arată...
Sunt ai tăi.
- Nu se poate, dră Iris. - Ba da. Nu-ţi face griji.
- Am nişte tenişi în maşină. - Vă rog, nu pot...
Îţi stă bine cu ei şi nu-i găseşti nicăieri pe o rază de 500 km...
Vai, dră Iris. E cel mai frumos lucru care mi s-a întâmplat.
Tată, priveşte. Dra Iris mi-a dat bocancii ei.
Deocamdată, scoate-i din picioare.
Aşa.
Ridică picioarele.
Să închidem ochii o clipă şi să ne rugăm la Iisus
să ne ajute în aceste momente de cumpănă.
Doamne, te rugăm să ne dai puterea Ta,
speranţa şi înţelepciunea Ta. Te rugăm, ajută-ne.
Te rugăm să ai grijă de Nell,
şi, prin acest test, dă-ne un semn clar
dacă ar trebui să continuăm pe această cale,
dacă aceasta e calea de urmat...
Dle reverend Marcus.
Asta e apă obişnuită?
Da.
Şi-a schimbat temperatura.
Mă temeam că va fi aşa. Vom continua cu exorcizarea.
Nu-i nimic.
Mă tem că Nell ar putea fi posedată de un demon numit...
"Abalam"?
Abalam.
Ce-i asta? În ce limbă e?
- Nu ştiţi latină? - Nu, dle.
Nu-i nimic. Vă traduc eu.
Iată ce scrie aici.
Abalam. Înăuntru. Abalam.
- Chiar aici, vedeţi? - Da, sigur.
Scrie că e foarte puternic.
Probabil e cel mai puternic demon din toată cartea.
E precum un şarpe.
Se încolăceşte pe sufletul unei persoane,
şi de asta a fost schimbarea de temperatură,
aşa cum a păţit Nell.
Abalam sfâşie trupul celor inocenţi.
Pângăreşte trupul celor inocenţi.
- Asta face el. - Pângăreşte?
Şi cel mai rău e când intră în fete tinere.
Priveşte-l.
Scrie că cel posedat îşi va găsi scăparea doar în moarte.
Ce? Singura scăpare e moartea?
Doar dacă nu e exorcizat.
Eşti un impostor.
Salut, Caleb.
Ai aruncat ceva în lighean.
Te-am văzut. Dar nu voi spune.
Nu ştiu la ce te referi.
A fost foarte bine.
Acum nu mai avem probleme.
Ăsta se va zgâlţâi binişor.
Intră.
Vino. Aşează-te puţin aici.
Caleb, tu mergi acolo. Louis, stai lângă ea.
Nell, poţi să te aşezi pe pat.
Poţi să stai în fund sau întinsă. Cum îţi este mai confortabil ţie.
Stai bine?
- Da, dle. - Bine. Nu trebuie să-ţi faci griji.
Domnilor, mă veţi ajuta doar dacă vă voi cere eu asta.
Vă rog cu respect să staţi acolo.
Ceea ce vreau de la voi e să aveţi credinţă.
- Da, dle. - Curaj şi iubire.
Fiindcă din iubire pentru Nell suntem aici şi vrem să fie mai bine.
- Nu-i aşa? - Da, dle reverend.
Atunci, să începem. Vom spune o rugăciune către Domnul.
Închideţi ochii.
"Mă conduce pe lângă ape liniştite. Îmi curăţă sufletul."
"Mă pune pe calea cea dreaptă, în numele Său."
"Deşi merg prin Valea Întunericului, nu mă voi teme de cel rău,"
"fiindcă Tu veghezi asupra-mi cu toiagul Tău şi-mi dai curaj."
- Ai curaj, Nell? - Da, dle.
- Crezi în Iisus Hristos, Nell? - Da, dle.
Crezi că Iisus poate scoate acest demon din tine?
- Da dle. - Atunci, să alungăm demonul din tine.
Demonule, dispari, în numele lui Iisus Hristos!
Demonule, ieşi afară! Pleacă din această fată!
În numele lui Iisus Hristos şi a jertfei Acestuia,
îţi poruncesc să dispari, demonule!
Îţi poruncesc să pleci!
Nu, demonule. Nu asculta. Nu asculta deloc.
Nu, nu, nu...
Nu-ţi face griji.
Nu-l băga în seamă, Louis.
Nu-l asculta! Fiindcă el e tatăl tuturor minciunilor.
El nu ştie decât minciuni, dar noi îl avem pe tatăl iubirii.
Prinţul păcii.
Dumnezeul care vă va salva pe toţi!
Vă va salva pe toţi!
Prin puterea lui Iisus Hristos, te...
Sunetul e foarte important. Am aparatul meu.
Am programate pe acesta peste 800 de sunete cu demoni.
Încrede-te în Dumnezeu! Dumnezeu te va salva!
Dumnezeu va avea grijă de tine!
- E aici! E aici! - Legile Domnului nostru...
Crezi în Hristos? Crezi că Hristos te va vindeca?
Crezi că te va vindeca, Nell? Poate Hristos să te vindece?
- Da, poate să mă vindece! - Atunci, fii vindecată!
Exact. Fii vindecată!
- Spune că-l iubeşti pe Iisus. - Îl iubesc pe Iisus!
Spune că-l iubeşti pe Iisus Hristos!
Crede în Iisus Hristos şi vei fi salvată!
Acestea sunt două baterii de 9 volţi şi au ataşate cablurile astea.
Îţi bagi un cablu pe mânecă
şi-l prinzi aşa.
Crede! Crede! Crede!
În numele lui Iisus Hristos, îţi poruncesc să pleci!
Sângele lui Hristos te va izgoni!
Nu pot s-o fac.
Trebuie să poţi. Trebuie.
Dumnezeule, acceptă-mă! Scoate demonul din această fată.
Dă-mi credinţa, o, Dumnezeule! Scoate demonul, o, Dumnezeule!
Lasă-mă să scot demonul!
- Slavă Domnului. - Dumnezeule.
- Demonul a dispărut. - Eşti în regulă?
Demonul a dispărut. N-a putut rezista în faţa semnului Domnului nostru!
Slavă Domnului!
Eşti în regulă?
- Cum se simte? - Doarme ca un copilaş.
Da.
- Şi se zăreşte un zâmbet pe faţa ei. - Nemaipomenit.
- Sunt toţi? - Nu e nevoie să-i număr.
Mulţumesc. Să aveţi grijă de dvs.
- Mulţumesc tuturor. Mulţumesc. - Poftim?
- Nu, doar vă mulţumeam. - Poftim? Nu te pot auzi.
- Părinte? - Nu-nţeleg.
Părinte.
Domnul are o profeţie pentru tine, Louis.
Dumnezeu spune că-ţi cunoaşte durerea.
Ştie că eşti trist din pricina morţii soţiei tale.
Domnul spune să fii vesel, deoarece ea se află lângă el.
Domnul nu vrea ca tu să te consumi.
Domnul vrea să scapi de furie, de amărăciune şi de această povară.
- Nu, dle. - Nu vrea ca tu să faci asta.
- Nu, dle. Dumnezeule, aşa voi face. - Nu vrea să te ascunzi.
- N-o voi face. - Vrea să scapi de toate astea,
şi să le înlocuieşti cu dragoste. Vrea să accepţi dragostea de Dumnezeu.
Aşa voi face. Mulţumesc, Doamne.
Foarte impresionant.
- Mulţumesc. - Da.
Mai mult decât mă aşteptam.
- Louis. - Da, dle.
Aminteşte-ţi doar.
Am scos diavolul din casa ta, dar tu trebuie să-l ţii departe de ea.
Da, dle, aşa voi face.
Ascultaţi. Sigur nu vă pot convinge să staţi cu noi?
Nu, nu. Mulţumesc pentru ospitalitate. Găsim noi un motel pe drum.
- În regulă. - Să aveţi grijă de voi.
Serios? Poţi să mi-o dai la telefon? Poţi face asta pentru mine?
Şi eu te iubesc. Să te speli pe dinţi. Spală-te.
Justin spunea că plângi. E adevărat? Ce se petrece?
Pentru asta suntem plătiţi. Are nevoie de un aparat auditiv nou.
Suntem plătiţi pentru asta. Sunt sigur.
Cine-i Cassandra?
Ştii, voiam mai de mult să am un minister al televiziunii.
Credeam că ar fi tare.
Iar acum, ca să fiu sincer, tot ce vreau e o asigurare de sănătate.
- Ţi-ai luat ce-ţi trebuia astăzi? - Da, nişte chestii foarte, foarte tari.
- Mulţumesc. Noapte bună. - În regulă.
- Noapte bună. - Noapte bună.
Ea ce face aici?
- Nu ştiu. - Ce pot să fac?
Nu ştiu. N-a scos niciun cuvânt. Nell? M-auzi?
N-a răspuns la nimic din ceea ce i-am spus.
- Unde-i tatăl ei? - Habar n-am. De-aia te-am chemat.
- Cum adică nu ştii? - M-am trezit şi ea stătea acolo.
- Nell. Nell. - Daniel, stai în spate, da?
Cred că sângerează.
Nell, eşti în regulă? Scumpo?
Scumpo, m-auzi?
În regulă, fii blândă cu ea. O să-l sun pe tatăl ei.
Scumpo, ne zici cum ai ajuns aici?
Scumpo.
Nu primesc niciun răspuns.
Nell, opreşte-te.
În regulă. Trebuie s-o ducem la spital.
Nell. Nell. Dumnezeule.
Am văzut oameni reacţionând,
dar nu la 10 ore după exorcizare şi în camera mea de hotel.
Ferma lor e la 8 km de hotel, şi de unde ştia unde stăm?
De aia nu lucrez cu copiii.
Există vreun doctor pe-aici? Avem o fetiţă care e bolnavă.
Da, dar ce... Unde te duci cu camera aia?
- Mă scuzaţi. E cu mine. - E cu noi.
Nu poate sta cu voi. Trebuie să oprească acea cameră.
- Bine, atunci să nu filmeze în interior. - În regulă.
De fapt, trebuie s-o oprească şi s-o ducă afară.
- Nu permitem să se filmeze aici. - Bine, am înţeles.
Înţelegem. Nicio problemă. O s-o oprim.
Care parte din "opreşte camera" n-o înţelegi?
Du camera afară sau chem paza.
Dle, puteţi veni?
Mulţumesc.
- Acela e doctorul? - Da, dar camera e oprită?
- Da. - Da.
Se pare că am primit cam toate rezultatele de la analizele de sânge...
- Şi? - Totul pare să fie în regulă.
Aşa că o vom lăsa să se odihnească în continuare.
Puteţi să-i faceţi nişte analize psihologice cumva?
Nu, avem nevoie de permisiunea părinţilor pentru asta.
Deci, acum vom aştepta restul rezultatelor să sosească.
- Acesta e dl Sweetzer. - Louis Sweetzer, şi doresc să-mi văd fata.
- Acesta e tatăl ei. - Dle Sweetzer, aşteptaţi doar un minut,
să văd dacă pot să-l contactez pe doctor.
- Deci, asta e... - Stătea, se bâlbâia...
- Şi dup-aia s-a întins pe pat. - Păi...
Stăteai şi o priveai în timp ce făcea asta? De ce n-ai sunat?
Te-am sunat, dar n-a răspuns nimeni.
Louis, cred într-adevăr că are nevoie de ajutor profesional.
- E tânără. Un doctor... - Mă scuzaţi.
- Da? Mă scuzaţi. - Dle Sweetzer.
Mulţumesc. Dacă vreţi să semnaţi aici şi să-mi daţi...
Ce-i asta?
Actul de externare pentru fiica dvs.
Asta e doar pentru externare. N-are legătură cu analize sau altele?
- Nu, dle. - Nu aveţi cumva formularul
pentru testele psihologice?
- Se poate? - Dl Sweetzer n-a cerut aşa ceva.
Louis, cum se poate... din moment ce suntem aici.
Nu.
- Îl voi lăsa să vorbească cu doctorul. - Vă rog, sper că n-aţi...
Părea a fi ceva specific unei fetiţe, considerând prin câte a trecut...
Cred că ştim faptul că Nell...
- Dle Sweetzer. - Nell, ce mai faci?
Îţi aminteşti să fi fost cumva la hotel noaptea trecută?
- Ştiai că erai în camera lui de hotel? - Cred.
Vreţi să aşteptaţi să vorbiţi cu doctorul, dle Sweetzer?
Nu, nu vreau.
Ce s-a întâmplat, părinte? Asta e întrebarea.
Păi, eu cred că demonul a dispărut.
E ca şi cum casa lui Nell ar fi fost vandalizată.
Hoţul a dispărut, dar e nevoie de cineva care să aranjeze casa aşa cum era...
Nu, nu începe iarăşi cu doctorii din marile oraşe.
Opt dintre ei nu mi-au putut salva soţia.
N-au reuşit să-i prelungească viaţa nici măcar cu o zi.
Iar psihiatria? Psihiatria nu e Dumnezeu.
Louis, uneltele pe care Dumnezeu ni le oferă uneori
nu sunt tot timpul uneltele pe care le acceptăm sau uneltele...
"Armele cu care luptăm nu sunt supuse firii omeneşti."
"Sunt puternice, întărite de Dumnezeu ca să surpe întăriturile."
Am dreptate? Am dreptate?
- Da, da. Absolut. Amin. - Cu asta ne confruntăm aici, părinte.
Nu vrea să renunţe la ideea că eu aş fi un fel de escroc, un preot din marile oraşe.
N-ascultă nimic din ce-i spun.
Hai să mergem la cineva din împrejurimi.
Aia de-acolo trebuie să fie.
- Bună. - Bună ziua.
Sunt reverendul Cotton Marcus, din Baton Rouge.
- Bună, sunt Becky. - Încântat, Becky.
- De unde sunteţi? - Baton Rouge.
- Bine. - Îl caut pe preotul Manley,
- dacă se-ntâmplă să fie pe-aici. - Da, e chiar acolo.
- Ce faceţi? - Facem un film.
- Deci, filmaţi toate astea? - Da.
- Voi apărea şi eu în el? - Da, vei apărea.
- Părinte Manley, avem nişte vizitatori. - În regulă.
Bună ziua, reverend Cotton Marcus din Baton Rouge. Ce mai faci?
Bine aţi venit în Second Calvary.
- Mulţumesc. - Salut.
Ştiu că respectă biserica,
dar acum, din moment ce sunt un străin, nu-mi va respecta părerea,
deoarece îi sugerez să meargă la doctor, pentru că fata nu se simte bine,
şi speram că dvs să mă puteţi ajuta.
Păi, să vă povestesc ce încleştări am avut cu Louis.
Când a fost luată de la şcoala Sunday pe neaşteptate...
- Da. - N-am aflat cu exactitate de ce,
dar cu siguranţă era periculoasă.
Simţea că planul de învăţământ de la şcoală nu era destul de medieval,
iar acesta nu era acelaşi Louis pe care-l cunoşteam eu...
- V-a ameninţat cumva? - Nu, nu într-un mod serios,
dar a ridicat tonul la mine.
Deci, cred că sunt ultimul tip
- de la care Louis ar primi ajutor. - Da, s-ar putea.
După cum spun, nu mi-a fost frică, dar n-a fost deloc plăcut.
Acum cât timp s-a întâmplat asta?
Doi ani, cred că... de când n-am mai văzut-o pe Nell, doi ani şi jumătate.
Au trecut doi ani? Nici măcar n-au trecut pe la biserică?
Nu. Şi am auzit ceva legat de şcoală la domiciliu.
Nu sunt eu cel care să judece dacă e bine sau nu.
Voi spune doar că Nell a fost, cât timp era aici, o fată foarte fericită,
şi cred că nu e cel mai bun lucru ca un copil să fie rupt de realitate.
Doriţi să veniţi cu mine la fermă?
Dacă... Bine, să vă spun ceva.
Convingeţi-l pe Louis să mă lase să vin la fermă,
şi n-am nimic împotrivă. Pot să recomand...
Am un bun prieten,
şeful departamentului de psihiatrie din Baton Rouge, şi îl pot recomanda lui Nell.
Bine. Păi, mă întorc la fermă. Mulţumesc, părinte.
- Să mă anunţaţi. - Apreciez timpul acordat.
Nemaipomenit.
- Fă-l pe preot să ia legătura... - Ce se petrece acolo?
Nu pare-a fi de bine.
O vreau pe mama. O vreau pe mama.
- E-n regulă. Opreşte dracu' camera aia! - O vreau pe mama.
- Dumnezeule. Ce s-a-ntâmplat? - Caleb, eşti în regulă?
Poţi să scrii?
În regulă, aici.
Caleb? Caleb?
Louis, trebuie să-l ducem la spital. Are dureri groaznice.
- Louis, ce s-a-ntâmplat? - Încerca s-o calmeze pe Nell,
iar ea l-a atacat c-un cuţit.
- Ea a făcut asta? - Da.
- Trebuie să-l duc la spital. - Da, aşa să faci.
Puteţi să-l luaţi voi? Trebuie să-l ducem.
Louis, dacă demonul se întoarce? Trebuie să fiu aici pentru asta.
Sper să te faci bine.
Uită-te ce-a scris Caleb.
"N-o lăsaţi singură cu el."
De-asta am vrut să stau.
Nell?
Nell, scumpo. Putem intra?
- A încuiat-o. - Da. Scumpo.
Dumnezeule.
- Glumeşti? - Hai să găsim ceva,
ceva cu care s-o putem elibera.
Sunt rea. Sunt rea.
Nu, nu eşti. Nell, nu eşti rea.
Se va enerva dacă vine acasă şi nu mă găseşte în lanţuri.
Bine.
- Nu voi ajunge în Rai. - Ba da, scumpo.
Vei ajunge în Rai. Bine? Vei ajunge în Rai.
Îmi amintesc c-am auzit ţipete, şi când m-am trezit, era tăiat pe faţă.
Te sperie cumva Caleb? Te-a rănit vreodată
- sau şi-a bătut joc de tine? - Nu. Niciodată.
- Nell, te-a rănit vreodată tatăl tău? - Nu.
- Poţi să-mi spui. - Nu.
Hai să te punem înapoi în pat. Ce zici?
Ai auzit asta?
- Merge în somn? - Nu ştiu.
Nell?
Scumpo, ne auzi?
Scumpo?
- Nell? - Nell? Scumpo?
Dumnezeule. Nell. Nell!
E-n regulă. Poftim.
E doar o păpuşă. Îi făceai o baie păpuşii tale. Atâta tot.
Aşa.
Aşa. E-n regulă, scumpo. Totul va fi bine.
Hai s-o ducem în pat.
Arăţi mai bine. Pot să-ţi văd ochii acum.
Tu ai făcut asta?
Nu.
Asta am înregistrat când eram în baie.
Totuşi, nu-mi imaginez cum ar putea şti latină.
- Poate Louis a învăţat-o. - N-o ştie.
- Nell face zgomotele astea de bebeluş? - Da.
Nell.
- Ce se petrece? - Şi-i puteţi da Pepto-Bismol
pentru răul de mare, care este des întâlnit în această perioadă...
Bună, aici dr Kile de la spitalul general Ivanwood.
Vrem doar să ne asigurăm că Nell nu ia Halcyon,
din moment ce persoana care i l-a prescris nu ştia că era însărcinată.
Şi îi puteţi da Pepto-Bismol pentru răul de mare, ceea ce...
Asta explică tot. Poftim.
- Trauma declanşatoare pe care o căutai. - Ne-au spus doar c-a fost însărcinată.
Nu ştii cu cine a fost însărcinată.
Avem de-a face cu un incest, da? Să-şi abuzeze...
Iris, nu poţi să spui aşa ceva aici.
Asta ar distruge viaţa unei persoane, înţelegi?
E înregistrată. E clar.
Trebuie să-l aşteptam să se întoarcă şi să discutăm cu el.
Exact asta trebuie să facem. Nu poţi...
Trebuie s-o luăm şi să plecăm.
N-o ducem nicăieri. Asta se numeşte răpire.
Atunci, ce? O s-o exorcizezi în timp ce tatăl ei o violează în dormitor?
Bine, hai să luăm o pauză, bine? Putem lua o pauză?
- Poftim? Ce fel de pauză să luăm? - Trebuie să-l aşteptăm, cu orice preţ.
- De acord. - Bine.
Ce ziceţi să tragem un pui de somn de-o oră? Suntem cam terminaţi.
În regulă, nemaipomenit.
Aici, pisi-pisi.
Nell! Ce faci?
E-n regulă. Eşti o fetiţă bună. Dă-i drumul. Dă-i drumul.
- Pune jos camera. - Îmi pare atât de rău.
Hai să punem nişte haine pe tine.
Pare să fie totul în regulă.
Băieţi, veniţi aici. Uitaţi-vă puţin la asta.
- Dumnezeule. - Uitaţi-vă la desenele astea.
- Acelaşi desen cu pisica. - Uitaţi-vă la asta.
Da, ceva a luat foc. Poate casa.
Şi uitaţi-vă la ăsta din dreapta.
- Aia sunt cumva eu? - Da. Suntem toţi. Toţi morţi.
- Eu sunt în flăcări. - Eu sunt ciopârţită.
- Daniel, capul tău o să fie tăiat. - Are probleme mai mari decât credeam.
Ce nu-ţi place?
Păi, nu-mi place că ne aflăm într-o casă cu cineva
care mă desenează cu capul tăiat. Înţelegi?
Relaxează-te. Sunt doar câteva desene provenite din imaginaţia unei fetiţe.
Da, imaginaţia e un lucru,
dar a omorât animale, şi şi-a rănit fratele destul de rău.
Şi tu crezi că o să te facă bucăţi şi-o să-ţi taie capul?
- Asta crezi? - Nu, nu la asta mă refer,
dar am văzut c-a dat semne de ostilitate.
Sunt doar desene, Daniel. Ştii tu,
se-ntâmplă să fim într-o casă, şi se întâmpla să fim şi-n desenele ei.
E o fată de 16 ani. Da? Putem s-o depăşim ca forţă dacă vrem.
Da, păi, o fată de 16 ani
şi o psihopată de 16 ani sunt două lucruri diferite.
Suferă de psihoză, dar nu poate să-ţi taie capul.
- Eşti îngrijorat de asta? - Nu sunt.
- Spun doar c-ar trebui să fim grijulii... - Băieţi, luaţi-o mai uşor, bine?
- Suntem cu toţii obosiţi şi... - Ai dreptate.
Ne aflăm aici ca s-o ajutăm, da? Să privim lucrurile din perspectivă, bine?
- Bine. - În regulă.
- Te-au văzut cum îl târai? - Probabil. Fără îndoială.
Îi omor pe amândoi.
- Auziţi asta? - Par a fi doi oameni.
- Cu cine vorbeai? - Cu nimeni.
Puteam să jur că erau doi oameni aici.
Vrem doar să ne asigurăm că Nell nu ia Halcyon,
din moment ce persoana care l-a prescris nu ştia că era însărcinată.
Şi îi puteţi da Pepto-Bismol pentru răul de mare, ceea ce
e des întâlnit în această perioadă a sarcinii.
Dar vă rugăm să nu-i daţi Halcyon.
- Cartea avea dreptate. - Mulţumesc.
Dacă aveţi întrebări, să ne sunaţi pe numărul acesta.
- Cartea avea dreptate? - Da.
- Despre ce vorbiţi? - Demonul a lăsat-o însărcinată.
Fiica mea e virgină, o virgină de 16 ani.
Cum a rămas însărcinată? Şi în carte scria. Mi-aţi arătat.
Nu cred că acea carte are vreo treabă cu asta.
Cred că avem mai degrabă de-a face cu probleme pământeşti.
Părinte, vreau să faceţi încă o exorcizare.
Scăpaţi de chestia asta. N-o voi lăsa să se dezvolte înăuntrul ei.
- Louis, nu voi face încă una. - Dle reverend, am nevoie de ajutorul dvs.
Trebuie să o ajutaţi pe Nell. Vă rog.
Nu cred că vreun demon are de-a face cu asta.
Dle reverend, vreau să o exorcizezi pe fiica mea încă o dată.
- Louis, n-are legătură cu exorcizarea. - Vreau s-o faceţi.
Louis, nu voi face o exorcizare. Ea necesită un doctor.
Ştiu că e dureros să auzi asta, dar suntem îngrijoraţi de starea lui Nell.
Nu, Louis?
Dle reverend, dacă nu-mi puteţi salva fiica, o voi face eu.
Despre ce vorbiţi?
Aş dori să plecaţi de pe proprietatea mea.
Dacă nu plecaţi în 5 minute, am să vă consider intruşi.
Louis. Trebuie să fii rezonabil. Louis.
Pariez că nu vrea s-o ducă la doctor.
- Ce-o să faci? - Nu ştiu.
Nu vreau să stau cu mâinile-n buzunar şi să aflu ce-o să-i facă lui Nell.
- Mă tem că va încerca s-o rănească. - O va omorî.
Moartea e singura salvare. Asta i-ai spus.
Da, ştiu. Cred c-ai dreptate.
Ar trebui s-o luăm. Luaţi-o şi să plecăm.
- Cum o să facem asta? - O luăm şi plecăm.
- Ce face? - Încă se roagă.
- Are multe arme în casă, Cotton. - Ştiu.
Hai.
- Cotton, ce-i asta. - Nu ştiu. Cineva de sus.
- Nell? - Nell?
Am o cheie. Am o cheie aici. Rezistă, Nell!
Nell!
Hai, scumpo.
Noi suntem. Hai.
Aşa. Eşti o fată cuminte.
Eşti o fată cuminte. Aici.
Sunt Cotton. Haide.
Hai, scumpo. Aşa. Eşti o fetiţă cuminte.
Va fi în regulă. Aşa. Bravo.
Nell, vom pleca. O să te ducem la maşină.
Eşti în regulă?
Nell!
Nell, opreşte-te!
Nell?
- Eşti în regulă? - Nu-i chiar atât de grav.
Nell?
Aici.
- Ce face? - Nu ştiu.
Luminile sunt aprinse. Louis e aici.
- Să plecăm de-aici. - Bine.
- Ne întoarcem la hotel. - În regulă.
- Sunăm la poliţie când ajungem. - Bine. Ai cheile?
- Da. - Poftim. Cotton.
- Nell. - Nu, să mergem. Putem pleca?
- Cotton. - Aici, vino aici. Haide.
- Nell? - Cotton.
- Nell, eşti bine? Scumpo? - Cotton.
Nell, uită-te la mine. Te poţi uita la mine?
Nu!
- Iris. - Opreşte-te!
- Ai prins-o? - Dumnezeule.
- Louis! - Uită-te.
E Louis!
Louis, pune jos arma. Te rog.
Du-te la uşă! Încui-o!
Stai departe de ea! Vino aici!
- Vine! - Vino aici.
- Daţi-i drumul! Plecaţi! - Louis, nu!
- Nu vrei s-o omori. - Daţi-vă de lângă ea!
- Nu, nu. - Împuşcă-mă, tată!
- Nell. Nu, Nell. - Împuşcă-mă odată!
M-am înşelat. Aveai dreptate. E posedată. Voi face încă o exorcizare.
O s-o fac.
Voiam să fac documentarul ăsta pentru a salva copiii,
iar acum o voi omorî.
- Tu ce-ai fi spus? - Nu ştiu.
E o situaţie fără câştig. Şi ce-o să facă, o să admită că-i însărcinată? Şi după?
În curând toţi o s-avem o armă îndreptată spre noi.
Ce-ai putea obţine printr-o a doua exorcizare?
Nell.
Nu l-am alungat. N-am alungat demonul. E vina mea.
Dar, dacă vei fi tare, aş vrea s-o facem încă o dată.
- Poţi face asta pentru mine? - Nu, nu cred că pot...
Vreau să-l mai văd încă o dată.
Nu e vorba că nu pot, doar că nu ştiu cum s-o fac.
- Vine când are el chef. - Cred că poţi.
Nu mă pot controla.
Cred că poţi. Cred că vrei.
Totuşi, am vrut să mă fac mai bine ultima oară.
- Ştiu. Ştiu. - Îmi pare rău.
- Aia a fost... - Chiar am vrut.
Nu cred că mi-aş fi dorit mai mult decât ultima oară.
Ştiu. Te-am dezamăgit atunci.
Dar de data asta nu te voi dezamăgi. Promit.
Dar vreau ca tu să accepţi demonul în tine din nou.
Cred că poţi s-o faci. Cred...
Cred că dacă îţi permiţi lucrul acesta, poţi s-o faci.
- Nell, m-auzi? - Da.
În regulă, sunt aici.
- Mă simt ca şi cum aş cădea încontinuu. - În regulă. Exact cum voiam.
Te-am adus exact unde voiam.
- Dar e din ce-n ce mai greu să te văd. - În regulă.
Începem. Sunt aici. Nu plec niciunde. Nu plec niciunde, scumpo.
- Sunt aici. - Ce-i aia?
- Nu e nimic acolo. - Ce-i?
Nu-i nimic acolo. Sunt lângă tine, scumpo.
- Exact... - Ce? Nu. Ajutor.
- Vine. - Bun, lasă-l să vină.
- Lasă-l să vină, Nell. - E sub pielea mea.
Scoate-l de sub pielea mea. Te rog.
E-n regulă. Sunt aici, Nell. E-n regulă.
Dumnezeule!
Nell?
Nell.
A posedat-o!
Nell, m-auzi? Nell?
Reverendule Marcus. Am auzit că nu crezi în mine.
Cine eşti?
Abalam.
- Unde-i Nell? - În foc.
Se află acolo de ceva timp.
În curând i te vei alătura.
Să nu crezi în minciunile demonului, Louis.
Minciunile demonului?
Dacă voi rosti numele lui Iisus Hristos, mântuitorul nostru,
ar trebui să fii obligat s-o laşi pe fată în pace.
Dacă mă voi ruga Domnului şi dacă-L voi invoca, şi voi rosti,
"Îmbrăcaţi-vă cu toată armătura lui Dumnezeu,"
"ca să puteţi ţine piept împotriva uneltirilor diavolului."
"Căci noi n-avem de luptat împotriva cărnii şi sângelui,"
"ci împotriva căpeteniilor, împotriva domniilor,"
"împotriva stăpânitorilor întunericului acestui veac,"
- "împotriva duhurilor. Trebuie... " - Prea multe cuvinte!
Să-ţi spun ceva.
Dacă taci timp de 10 secunde, îi dau drumul fetei.
- Da. - De acord.
Unu.
Doi.
Nell.
- Trei. - Opreşte-te. Opreşte-te!
- Scumpo. Scumpo, opreşte-te! - Ai pierdut.
- Louis, îmi pare rău. - Fă ceva.
Voi face ceva, tată.
- Reverendule, ce zici să-ţi fac sex "olar"? - Nell.
Ce-ai spus?
Ce-i sexul "olar"?
Spune-mi ce-nseamnă. Nu ştii, nu?
Nici măcar nu ştii că nu aşa se zice, pentru că nu eşti un demon.
Un demon ar şti ce-i aia.
Dar probabil că o fată de 16 ani care a făcut şcoala acasă n-ar şti.
- Nu cred că eşti un demon, Nell. - Nu.
Nu cred că eşti un demon. Cred că eşti o fată inocentă.
- Nu. - Cred că eşti o fată inocentă.
Cred că eşti o fetiţă inocentă care nu ştie ce spune!
- Cred că eşti o fetiţă inocentă! - Nu!
Asta cred! Eşti doar o fetiţă!
Nu e inocentă!
Nu e inocentă.
- E-n regulă. Lasă-l să iasă. - Ea...
E-n regulă. Opreşte camera.
- Nu e... - Va fi-n regulă.
Lasă-l să iasă. E-n regulă.
Opreşte-o. Opreşte-o!
Se pare că se odihneşte.
Simte că i s-a luat o greutate de pe suflet, şi se odihneşte.
- Slavă Domnului. - Într-adevăr.
- Louis, cunoşti un băiat pe nume Logan? - Nu.
Lucrează la o cafenea sau la un restaurant din împrejurimi.
A dispărut Abalam?
Louis, fiica ta nu e posedată. Fiica ta "suferă" de ruşine.
Nell e însărcinată, iar tatăl e Logan.
Nu, dle. E imposibil. Mi-e teamă că nu-i aşa.
Louis, trebuie să recunoşti că dacă Nell spune că aşa a fost...
Delirează. Uitaţi-vă şi voi prin ce-a trecut.
- Uitaţi-vă prin ce-a trecut. - Ascultă ce are de zis, bine?
Vom vorbi chiar noi cu Nell, şi vom auzi asta din gura ei,
vei vedea că aşa a fost.
Putem s-o facem?
Acum câţiva ani, când mama ei era pe moarte,
iar el a trecut şi a întrebat-o dacă vrea să facă o tură cu maşina lui,
conducea o maşină sport. Era veche, dar tot maşină sport era.
A intrat în ea, şi au mers pe un câmp.
Atunci el s-a întors la ea şi a întrebat-o dacă vrea să facă sex.
Ea i-a răspuns că voia.
A spus c-a întrebat-o dacă e frumoasă.
Iar el a spus "Da". A spus că e foarte frumoasă.
- A luat-o şi-a întins-o pe spate. - Opreşte-te!
- Îi plăcea cum o atingea. - Ai fost violată!
- A acceptat. S-a simţit bine. - Destul, scumpo.
Are dreptate în legătură cu un lucru, părinte.
Există un băiat care lucrează la cafeneaua aia,
şi habar n-am care-i numele lui, dar din câte ştiu eu, ar putea fi Logan.
Părinte Manley, reverendul Cotton Marcus la telefon.
Mă puteţi suna înapoi, vă rog? Sunt la ferma Sweetzer.
Părinte Manley, vă mulţumesc foarte mult că aţi venit.
Cu plăcere, reverendule Marcus.
- Mă bucur să vă văd. Bine aţi venit. - La fel.
- Nu uita să zâmbeşti. - Bună.
Louis e sus cu Nell.
În sfârşit a recunoscut că Logan era băiatul cu care rămăsese însărcinată.
Logan.
Da, lucrează la cafeneaua de la capătul drumului.
- Îl cunosc. - Sincer, părinte,
nu ştiu cum îi mai pot ajuta în momentul ăsta.
Louis e de acord cu ajutorul prietenului meu psiholog din Baton Rouge?
Da... cred că Louis ar fi de acord cu aşa ceva acum.
O să... O să-l sun cât de repede cu putinţă.
- Louis. - Părinte Manley, mulţumesc.
- A trecut mult timp. Mă bucur să vă văd. - Mulţumesc c-aţi venit, dle.
Plăcerea mea.
- Bună. Sunt Louis. - Becky.
- Nell. - Bună.
- Mă bucur să te văd. - Şi eu.
"Doamne, către Tine strig. Tu eşti scăparea mea,"
"partea mea de moştenire pe pământul celor vii. Ia aminte la strigătele mele,"
"căci sunt nenorocit de tot. Izbăveşte această fată, căci eşti mai tare."
"decât orice fiinţă care ar putea prigoni acest servitor iubit al Tău."
"Scoate sufletul acestui copil din temniţă,"
"ca să laud Numele Tău."
Aş minţi dacă aş spune că eram sigur de ce-am făcut când s-a ajuns la acea fază.
N-am mai văzut aşa ceva. Săraca Nell.
Va avea nevoie de ajutor serios.
Şi lui Louis i-ar prinde bine.
Care era numele cafenelei la care lucra băiatul ăla, Logan?
- Riche's, nu? - Da.
Salut, ce mai faci?
Minte, bine? Nicidecum nu sunt tatăl copilului ei.
Nici măcar n-o cunosc. Ne-am întâlnit doar o dată.
Asta se-ntâmpla la petrecerea părintelui, eram amândoi acolo.
M-a văzut şi a început să-mi vorbească pentru un minut, cam aşa. Bine?
- La casa părintelui Manley? - Da.
- Vara trecută? - Da, vara trecută. Dar...
- Eşti sigur? - Da, sunt sigur.
N-am lăsat-o însărcinată, totuşi. Şi încă o chestie, nu...
E de treabă, dar nu mă interesează, ştiţi voi...
- Fetele. - Da. Deci minte.
De ce-ar da părintele o petrecere pentru nişte adolescenţi de 16 ani?
A spus că n-a mai văzut-o de trei ani, nu?
Da, minte. Şi Nell minţea, pentru că puştiul era clar gay.
- Da. - De ce ne-ar minţi?
Ca să scape de noi? Poate c-a vrut să ne scoată din casă.
Da, dar de ce?
- Ce faci? - Întorc.
- Te întorci la fermă? - Da.
Louis!
Dumnezeule.
Cotton, telefoanele au fost smulse din perete.
- Ai auzit asta? - Ce?
Cotton? Cotton? Cotton, ascultă-mă.
Cotton, te rog.
- E o nebunie. - Trebuie s-o găsim pe Nell.
Are şi ea dreptate, Cotton.
Stinge lumina aia.
Aia de pe masă e Nell.
Ăla e Louis?
- E Louis. - E legat?
- Dumnezeule. - Ar trebui să sunăm la poliţie, băieţi.
- Vreau să plecăm de-aici. - Aşteaptă, aşteaptă.
Ăla e părintele Manley.
El e liderul?
- Trebuie să facem rost de ajutoare, acum. - Ce fac?
- Ce-i fac? - Ce-i?
- Dumnezeule. - Nu e uman.
Trăiască Abalam!
Daniel, vreau să plecăm de-aici. Imediat.
Trebuie.
Cotton, ce faci? Cotton. Cotton!
Demonule, nu poţi avea sufletul fetei, căci e o fiinţă a lui Dumnezeu!
- Cel cu camera! Prindeţi-l! - Daniel, vin! Fugi! Fugi!
Hai!
- Aşteptaţi! Vă rog! Nu! - Omoară târfa!
Caleb.
Traducere şi adaptare: Nahrmer & Danineji
www.titrări.ro Nifty Subtitles Team (c)