BAZAT PE CĂRȚILE LUI BERNARD CORNWELL
Vreme de o sută de ani, neorânduiala a domnit pe glia noastră.
Război între saxoni și cotropitorii danezi.
Și război între bărbații care nutreau la coroană.
Stăpânul meu Uhtred, fiul lui Uhtred, născut saxon, crescut danez,
a tocmit o pace precară.
Când sănătatea regelui Eduard deveni șubredă,
necazurile se înmulțiră.
Deși aproape întreaga țară jurase credință saxonilor,
regatul lui Uhtred, Northumbria, nu o făcuse.
Dușmanii voiau să se folosească de asta.
RÂUL DERWENT NORTHUMBRIA DE VEST
Lup!
Nimiciți așezarea! Dar să nu afle nimeni că am ajuns!
Anlaf, am prins iscoada.
Copila mea! Fiica lui Anlaf!
- Arăți caraghios. - Astea li-s veșmintele, tată.
- Dacă mă ascund printre ei, trebuie să… - A murit regele Eduard?
Încă nu. Dar se stinge cu fiecare suflare.
Atunci va fi momentul. Când regele moare, saxonii se încaieră.
Dă vestea regilor care-i pizmuiesc!
Spune-le că am venit din Irlanda și că îmi caut aliați!
Apoi te întorci la Winchester. Așteaptă!
Joacă-te cu ei!
Tulbură-le apele!
WINCHESTER REGATUL WESSEX
Nu. Stați!
Găsiți regina!
Stăpână Eadgifu…
Trădătorul Aelfweard a trimis oameni după domnia ta și prințul Edmund.
Nu doresc să fiu luată ostatic.
- Putem lupta? - Fără Aethelstan, nu.
- Dar străjerii mei pot… - Se încalcă jurăminte și se fac clici.
Nu mai știm cine e cu noi.
Trebuie să fugim cu fiul domniei tale.
Nu o să iert toate astea.
Nici pe Aethelstan, căci ne-a lăsat așa. Blestemata-i fie plecarea!
Hai, Edmund! Plecăm.
- Unde e regina? - La o parte!
- Mamă, ce… - Liniște!
Stați!
- Pyrlig. - Am vești.
Aethelstan e în pelerinaj pentru tatăl său.
Găsește-l și spune-i că a murit! Apoi lovește-l din partea mea!
- Căci a jurat că ne va ocroti. - Haideți! Nu avem timp.
Unde mergeți?
- La Uhtred? - La păgân?
- Sunt aici! - Fugiți!
Uhtred mi-a trădat soțul.
- E înțelept ce facem? - L-a crescut pe Aethelstan. E loial.
Mergem în ultimul regat.
BAMBURGH REGATUL NORTHUMBRIA
Stătea în fața armatei când a zis: „Trageți cu arcul!”
Apoi o săgeată i-a trecut prin țeastă.
De toată pomina!
Dar bătălia pentru acest loc îți rămâne în cap.
- Ambele bătălii. - Cnut. A fost… o sculă pe cinste!
Și ucigașii de cai. Călăi adevărați.
- Cum îl chema? - Păr Roș.
Păr Roș. Și pe ea? Era vrăjitoare?
- Nu-mi aminti! Skade. - Nu, era țicnită.
Alta care se credea clarvăzătoare. Nu i-a priit.
Credeți-mă! Visul a fost profeție. L-am avut trei nopți la rând.
- Ce ai visat, Ingrith? - Nu-i da apă la moară!
- Ascultați! Șapte regi trebuie să moară. - Domnia ta!
- Șapte regi… - Ingrith!
Onorați regina!
Regină Eadgifu!
Și bunul meu prieten, Aldhelm.
Ce vă aduce în nord?
Caut adăpost, cu fiul meu.
Eduard, regele acestor meleaguri, a murit.
Inima mi-e îndurerată.
Speram să ne împăcăm.
- Au mai rămas șase. - Nu! Nu-mi place.
Northumbria recunoaște noul rege, pe Aethelstan.
Nu vă bizuiți că va fi rege!
- Cine-l sprijină pe Aelfweard? - Earlii din Wessex.
Da. Încă spun că Aethelstan e bastard?
Da. Aelfweard are avuțiile ținutului Wiltunscir.
Iscoadele spun că e aici, că își recrutează criminali.
Mergem în Aegelesburg să-l oprim înainte să adune de o armată.
Am vrea să rămâi de pază.
Atunci Aethelstan nu ajunge la coroană, iar armatele se vor ciocni.
- Am jurat că-l voi ocroti… - Firește, nu-ți încalci jurământul.
Însă pământurile făgăduite regelui tot ale tale au rămas.
Soțul tău s-a arătat potrivnic spiței daneze.
Mâna lui nu putea uni Anglia.
- Dacă ar fi putut, am fi fost uniți. - Acum e vremea schimbării.
Aethelstan poate împlini năzuința saxonilor.
- Dacă jură… - Am jurat credință. E bătută în cuie.
Dacă Aelfweard adună criminali, înseamnă că îi caută prin toate părțile.
- Avem putere pentru o ambuscadă? - Pentru Aethelstan, da.
- Dacă el nu adoarme. - O dată am adormit.
Nu mai bine trimiți o ceată de războinici tineri?
Aud că ție îți arde numai de ospețe și de vânătoare.
Nu trimit tineri să facă ce am jurat eu că fac.
Hai odată…
Hai!
Osbert! Vești de la hotare? Scoțienii își văd de ale lor?
Da, tată. Se zvonește că au venit războinici-lup.
- Războinici-lup? - Ce faci cu sabia?
Îl apărăm pe Aethelstan de fratele său.
Vă însoțesc. Bătălia voastră e și a mea.
- Rămâi și îți aperi moștenirea. - Moștenirile numai rele iscă.
Atunci îmblânzești caii și îl înveți pe băiat cum să se apere.
Nimeni nu-l place pe al treilea fiu al unui rege mort.
Tată!
- Îi juri credință lui Aethelstan? - Mă țin de cuvânt.
Northumbrienii vor suspina după stăpânul lor păgân.
Te-am dovedit!
Uite și la drăcia asta!
- Suntem pregătiți? - Nu-i place șaua.
- Îl doare dosul. - Am spus „spate”, nu „dos”.
Ți-am făcut asta.
Câte una și pentru voi.
Cei care stau pe pământ rece aud chemarea morții.
Iar se crede clarvăzătoare.
A fost o nimica toată.
Spune-o încă o dată!
- Șapte regi trebuie să moară. Șapte… - Ingrith, nu.
Te ascult.
Și femeia iubită.
Nu-s rege și n-am femeie.
- N-are însemnătate. - Stăpâne Uhtred!
Fiul meu îl instruiește pe al tău.
Poți să o iei pe Wassa ca servitoare.
- Simte-te ca acasă! - Am ceva de spus despre Aethelstan.
- Nu mai e un băiețan lipsit de griji. - A devenit foarte credincios.
Frăția lui Oswald are mare putere asupra lui.
Am mai speriat asemenea oameni. Călugării se tem de mine, nu știu de ce.
- Hai să ne jucăm de-a încoronarea! - Iar.
GLASTONBURY REGATUL WESSEX
Tatăl meu? Nu se poate.
Nădăjduiam că mai duce o iarnă.
Trebuie să mergeți de îndată la Wessex, pentru încoronare.
Fratele domniei tale își adună oameni. Luați coroana înainte să aibă de o armată!
Vom pleca numai cu voia Domnului, părinte Pyrlig.
Încă nu și-a făcut voia auzită. Întoarce-te după ce te rogi!
Să plec?
Numai cartea ne poate spune.
Joacă!
Ai fost îndrumat către Evanghelia după Matei, verset 157.
„Ieșind de acolo, a plecat Iisus în părțile Tirului și ale Sidonului.”
Domnul vrea să lupți.
AYLESBURY REGATUL MERCIA
Mulțumesc!
Opriți-vă! Cu ce treabă treceți pe aici?
Am auzit că se caută luptători.
Ne-ar prii niște arginți.
Mergeți!
- Ce cocină! - Eduard l-a lăsat în paragină.
Mă bucur că Aethelflaed nu vede așa ceva.
- S-a dat vestea. - Cu mulți am luptat deja.
- Asta nu e recrutare. - Sunt pregătiri pentru luptă.
El e tânărul Aelfweard.
Află ce știu oamenii ăștia!
- Ai ambră pe sabie? - Cu cât o dai?
- Mergeți la mamele voastre! - Edgar! Nu!
Wilfrid!
Cu mine vorbești?
Iertare. Am crezut că ești Wilfrid. Un erou de la Tettenhall.
Ai fost la Tettenhall?
Tata a fost acolo.
- Acum pentru cine lupți? - Aelf… sau cum i-o zice.
- Numele saxone sună la fel. - Aelf care merge spre Wessex?
N-ați aflat.
Nimeni nu merge acolo.
Vor să îl ademenească pe Aethelstan aici.
Aethelstan e pe drum deja.
Aelfweard l-a provocat la luptă. A încuviințat.
- De ce ar încuviința? - E tânăr, l-au momit.
Vor să-l prindă între poartă și oamenii pitiți pe deal.
Punem stăpânire înainte să ajungă.
Nu suntem destui ca să cucerim cetatea.
Nu cetatea e țelul nostru.
Ai juca și pe arginți, camarade?
Leagă-i bine și înfige bine pironul! Stați pitiți până vine Aethelstan!
Eu iau patul, dacă e vreunul.
A ajuns.
Bateți clopotele! Vin oșteni spre poarta de sud!
Nu mai înaintați! Aegelesburgul mi-a jurat mie credință.
Nu negociem cu bastarzii.
Și nici nu ne predăm.
- Va trebui să ne înfometați. - Nu sunt nesăbuit.
Mă așteptam la o capcană.
Poate mă ții aici până îmi ataci ariergarda.
Arătați-i câți oameni are!
Ori te predai, ori dărâmăm poarta și îți omorâm oamenii.
- Poarta va ține. Nu ne predăm. - Atunci vei cădea deodată cu poarta.
Deschidem în curând!
Sunt regele de drept. Mama ta a fost o curvă.
Toți oamenii de vază știu asta. Nu ai aliați.
Stăpâne Aelfweard!
- Uhtred din Bebbanburg. - Uhtred.
Știi că mereu adevăr grăiesc, așa că ascultă-mă!
Retrage-te, pentru binele tuturor!
Oștenii mei stăpânesc poarta. Nu mai ai destui oameni. Predă-te!
Încheie totul pe pace!
Jură-mi credință!
Și îi punem capăt.
Iertați-mi neajunsurile și alinați neamurile mamei mele!
Spuneți-le de surghiunul meu!
Și despre cum am voit să ne onorăm spița alungată!
- Pentru Wessex! - Pentru Wessex!
Uhtred…
deschide poarta!
- Nu! - Dumnezeu m-a uns rege.
Aethelstan!
Înaintați!
Omorâți dușmanii!
Domnia ta, oprește mișelia asta!
Opriți-vă!
Aethelstan!
Retrage-te! Ascunde-te!
Mă supun! Te rog, nu…
Aethelstan!
Te rog, fie-ți milă!
Nu!
Încetați! Se predau!
Aethelstan!
Domnia ta! Ajută-ne!
Aethelstan!
- Strunește-ți-i! - De ce ești aici?
Ca să opresc toate astea. Dușmanul s-a predat. Pune-i capăt!
- Lasă-ne și poruncește oprirea! - Da, domnia ta.
- Ce ai pățit? - Ce ai pățit tu?
- Nu trebuia să-l omori. - Ba da.
- S-ar fi întors. - Ți-ai încălcat cuvântul.
Nu i-am făgăduit că va trăi.
Nu am socotit că îl lăsăm în viață. Desfă porunca! Îi înfrângem numaidecât.
- Dar nu ți-s potrivnici! - Bine că nu l-ai chemat sfetnic.
Omori o sută de tați și trei sute de fii te vor sfida.
Gândește!
Acum e loc de unire.
S-ar putea să aibă dreptate.
Grăiesc ca un om care a făcut greșeli în trecut.
- Sunt Uhtred… - Știu.
Uhtred, acesta e Ingilmundr. Un mare comandant și un bun camarad.
Atunci e și camaradul meu.
De ce ai nume danez?
Născut danez, crescut de saxoni.
L-am găsit pe Iisus prin Alfred și prin scrierile fiului tău din Roma.
- Sigur ești mândru de el. - E un cărturar adevărat.
Eu doar l-am plămădit.
Ingilmundr comandă garnizoana la Thelwael, pe Wirral.
- Îi știe pe ai noștri de la Rumcofa. - Oameni buni. Mi-ar plăcea să-i văd.
Da. După ce Northumbria jură credință noului rege.
Ține-te de cuvânt! Dă-i lui ce i-ai făgăduit tatălui său!
Cedează-ți pământurile și întregește Anglia!
Precum spuneai, a sosit ceasul unirii.
Îi jur credință regelui când va fi uns. Și când nu va fi pătat de sânge.
Îmi voi ceda regatul în aula de la Winchester.
- Nu e prilej de ceremonie. - Uhtred e om de cuvânt.
Vino la Winchester! Împacă regatele!
- De unde știa că venim? - Mereu a știut cum să mă apere.
Poate are prieteni care te veghează.
Așa era și mama mea.
Duios! Cum i te încredințezi!
- E statornic de multă vreme. - Și câtă nădejde ai în el!
După ce s-a întâmplat cu tatăl tău.
STIRLING REGATUL SCOȚIA
Care băiat a biruit?
Aethelstan.
Și-a ucis fratele cu sânge rece și acum vrea coroana saxonă.
Atunci e tocmită treaba. Vești despre înnoirea tratatului?
Stăruie asupra Winchesterului!
- Dă-le de veste! - Avem vești despre alte treburi.
- Anlaf vrea o întrevedere. - Mâncătorul de oameni?
O adunare cu domnia ta, regii din Man, Shetland și Orkney.
Nu voi fi creștinul stingher momit de regii danezi.
Poate vă oferă ceva de folos.
Vezi de poți înnoi pacea cu saxonii!
Eduard a ocrotit pacea. Și fiul său la fel va face.
Trimit vorbă.
Sânge din sângele lui. Înjunghiat.
- E necruțător. - Inima i s-a înăsprit.
Și dușmanii se vor înăspri.
- Ceilalți regi ne aud chemarea? - Se prefac surzi.
- Dar ne aud. - Așa și trebuie.
Aethelstan se va lăcomi.
Și tu cunoști goana după glorie.
O vei cunoaște și tu când vei moșteni pământurile mele.
Întoarce-te în Winchester!
Fii cu ochii pe toți!
Și adu-mi vești când știi ceva!
- Ești rănit? - Mă voi vindeca.
Spune-mi că e născocire! Aethelstan și-a ucis fratele?
- Da. Aelfweard nu a scăpat cu viață. - Edmund nu poate merge în Winchester.
- Va fi văzut ca un dușman. - Aethelstan îl are la inimă.
Dar are dreptate. E orbit de altceva.
Rămân în Bebbanburg până trece primejdia.
- Rămâi cât poftești. - Va trece.
Îndatoririle de rege îl vor ține ocupat.
Dar eu mă întorc în sud.
Voi judeca starea de acolo.
Dumnezeule Atotputernic,
pogoară-Ți bunăvoința și binecuvântează-l pe robul tău,
regele Aethelstan.
Călăuzește-ne mâinile pentru a-l unge drept rege în această zi.
Așa va putea, prin sfințire,
să domnească aici ca robul Tău ales, prin Domnul nostru Hristos.
Dă-i credința lui Avraam,
înțelepciunea lui Solomon, vitejia lui David!
II: REGELE WESSEXULUI, MERCIEI ȘI ANGLIEI DE EST
Nu ai fost de față în momentul mult așteptat de amândoi.
- Ai lipsit. - Așa e.
Am fost aici.
Chemarea scripturii e pe primul loc.
Crezi asta, nu-i așa?
Da, firește.
Atunci vei fi un rege măreț, iar lumea va vorbi de tine ca de Alfred.
Uhtred se ține de cuvânt?
Nu. Uhtred nu a venit.
- Crede… - Vrea să rămână rege pe meleagul lui.
Domnul să-l apere de trufia lui!
Dar, față de tine, e un gest de cruzime.
Îmi pare rău. Hai aici!
Cum să torturezi un suflet atât de blând!
- Am crezut că m-ați părăsit. - Eu, niciodată.
Dar nesăbuința lui Uhtred mă miră.
Bătrânețea nu i-a dăruit înțelepciune.
Poate încă te vede ca pe un țânc…
nu ca pe bărbatul care ești azi.
Domnia ta!
Nu e Răsuflarea Șarpelui…
E mai ușoară, mai tăioasă…
și are granat.
Dă-i un nume!
Ucigașul de om.
Taie-boașe.
Uhtred, sabia lui Uhtred.
Ai surâs cu adevărat.
Poate că pierderea sabiei e semn. N-oi mai fi războinic.
Nu e un prilej bun pentru a provoca un rege.
Nu l-am provocat.
Îi dau un răgaz, ca să ne arate că nu e un tiran.
- Altfel… - Ce?
„Șapte regi trebuie să moară”. De ce?
- Ce a văzut nevasta ta? - Nimic.
Jur.
Ce sărbătoresc?
Îmblânzirea cailor.
Mulțumește-i lui Osbert că l-a ajutat pe Edmund!
E om al Bebbanburgului acum.
Amândoi sunteți.
Da, fiul meu e alt om acum.
Nu mai e posomorât, ca la palat.
Aerul de aici.
Aduce buna dispoziție.
Și tu pari mai fericită.
Sunt, stăpâne Uhtred.
Durerea s-a astâmpărat și simt…
că pot să înfrunt lumea.
Stăpâniți-i! Așa!
Doamne, fie-ți milă de noi și iartă-ne păcatele noastre!
Vom fi iertați?
Păcatele noastre sunt grele.
Da, așa e.
Dar nu uita!
Domnul ne judecă.
Păcatele atârnă în balanță cu credința noastră.
Când credința crește, păcatul se micșorează.
Dacă umbra păcatului învăluie credința?
Haide!
Adu-ți aminte ce năzuia bunicul tău pentru Anglia!
Poate acum e imperios să aduci păgânii la lumină.
Asta… mă va curăța? Ne va curăța?
Credința crește deodată cu pământurile.
Întrece visurile lui Alfred!
Convertește insulele făcute de Domnul, nu țările comandate de om!
Când vei fi judecat…
balanța ta va fi dreaptă.
Îți va fi cântărit atât păcatul…
dar și curățirea celorlalți.
HOTARUL DE SUD AL NORTHUMBRIEI
Domnia ta!
Taci!
Despre ce vorbiți?
În numele Domnului, nu pot să mint.
Toate ținem la Uhtred și vrem să-și găsească pereche.
Veți fi dezamăgite. Văduva regelui nu se mărită cu un stăpân.
Va trebui să mă port mai cuviincios.
Nu de clevetiri trebuie să vă temeți.
Nu știm dacă pacea va dura. Stăpânul Uhtred l-a jignit pe rege.
Femeile la care ține Uhtred devin ținta dușmanilor.
Sihtric!
Ce ai aflat?
Aethelstan revendică Eoferwicul.
Spune că e al său, căci Rognvaldr a murit, deci nu are rege.
Eoferwic?
Pe mine mă văd ca stăpân acolo. Aethelstan știe asta.
Le cere tuturor tribut.
Nu doar căpeteniilor saxone, ci și regilor.
Atât pe țărm, cât și pe insulele din apropieri.
Domnia ta!
Declară-te rege aici! Ca strămoșii tăi!
Nu. E vorba de Aethelstan.
Dacă alege calea greșită, trebuie să-i spun.
Domnia ta!
YORK REGATUL NORTHUMBRIA
„Decretul spune că tot poporul plătește tribut.”
Nu sunteți datori cu nimic! Înapoi în satele voastre!
- Uhtred! Liniștește-te! - Pyrlig! De ce se cere tribut?
Pentru construirea bisericilor. Ai grijă, sunt iscoade peste tot!
Spune-i ucenicului tău nerod că nu a judecat bine starea Scoției.
Pari mâhnit.
Am venit să înnoim tratatul.
Dar ne-au lăsat să așteptam zile în șir doar ca să ne spună că suntem rugători.
Aveți grijă!
Ni s-au oferit și alte învoieli.
- De ce face Aethelstan asta? - Ca să unească creștinii.
În rugăciuni, vorbește despre căință.
Căință? Pentru ce?
Pentru moartea fratelui său, pentru că s-a născut bastard?
Nu știu.
Eu și Aldhelm ne străduim să-l potolim,
dar se vorbește despre cotropire și botez silit.
- Unde e? - La Pietrele Diavolului.
Crede că luptă cu diavolul.
E nebunie curată. Aldhelm!
- Pietrele alea există de sute de ani. - Sunt o jignire adusă Domnului, pare-se.
Acela e Owain, regele Strathclydei?
Aethelstan l-a voit martor. Strămoșii lui le-au ridicat.
Vrea să umilească oamenii cu putere?
Rege Hywel!
IV: REGELE WEALASULUI
Cere supunerea poporului din Wealas?
- După cât ai ajutat Mercia? - Am de ales, Uhtred?
- Mi-a dus fiul în Winchester. - Îl ține ostatic?
Când iei fiul, iei un viitor rege.
- Sunt silit să-i fac pe plac. - Îi voi spune că e de neîngăduit!
Rege Hywel, îți jur că nimeni nu vă va batjocori credința.
Profeții noștri ne-au dat de veste.
Un saxon ne va îngenunchea ca să-și clădească țara.
Țara asta nu e doar saxonă.
Aldhelm, du-mă la el! O să pun capăt tărășeniei.
Oprește-te! Înapoi!
La o parte! Regele l-a convocat pe Uhtred.
Rege Aethelstan!
Măria ta!
Să vorbim între patru ochi!
- Nu trebuia să vii pe glia mea. - Ți-ai încălcat cuvântul.
M-ai umilit precum mi-ai umilit tatăl.
Te ajut să vezi că ești pe calea greșită.
- Îl urmezi pe Ingilmundr… - Îl urmez pe Domnul.
Chiar vrei să convertești danezii?
- Ai uitat ce e respectul? - Danezii vor asta.
- Cei de la curte mi-au mulțumit. - Mulți nu vor, știi asta. Mereu ai știut.
- Până și Alfred i-a respectat. - Eu am mai multe păcate de căit.
Ingilmundr spune asta? Îți spune și că ești blestemat fără îndrumarea lui?
Am văzut bărbați fermecați de așa-zișii soli ai zeilor.
Mi-a fost prieten de nădejde.
Călărește pe cine vrei,
dar nu cădea pradă celor flămânzi după putere…
Cine spune asemenea mojicii?
- Nimeni. - Cine minte?
- Nu s-a zis nimic. - Aldhelm e iscoadă…
- Ce s-a spus, cine a spus și de când? - Nimeni n-a spus nimic.
Mie de tine îmi pasă.
Aethelstan, ești un om bun, dar inima ți-e blajină.
Ingilmundr vrea putere pentru el și frăția lui.
- Minciuni și infamie. - Nici vorbă. Te înstrăinează de ai tăi.
Tu te înstrăinezi de regele tău! Căci vrei coroana pentru tine.
Au început sfințirea pământului și vor să îl binecuvântezi.
Da, sigur.
Pe regele Northumbriei îl lăsăm să cugete.
Nu năzuiesc să fiu rege..
Voiesc doar să te ocrotesc.
Cum l-ai ocrotit în Aegelesburg de ai ajuns să fii bătut de niște țânci?
Ce povețe să ia de la un bărbat dezarmat de un băiețan?
Northumbria are nevoie de un războinic cu vână.
Se zvonește că Anlaf e aici și că pradă așezările.
Să nu crezi că te va cruța doar pentru că aveți aceiași zei!
Ține-l aici! În zori va jura credință!
O să-i ceri ajutorul într-o zi.
Toți capii familiilor se sting…
iar fiii lor le iau locul.
Ingilmundr te-a declarat dușman al Domnului,
deci adepții lui te vor mort.
Aethelstan nu va îngădui asta.
Tocmai de aceea Ingilmundr a plecat, ca să se spele pe mâini de asta.
Unde merge?
Pe aici!
În sus, apoi roată. Nu sunt străjeri.
El e bărbatul cu pricina.
Ce ai vorbit cu păgânul?
Călăreți în zare!
Nu vă apropiați și spuneți cine sunteți!
Stăpânul Ingilmundr. Uhtred m-a trimis.
A rămas în Eoferwic pentru a jura credință regelui.
- M-a rugat să vă apăr. - De cine?
De războinicii-lup, care au debarcat lângă Derwent.
Deschideți poarta!
Nu da ordinul!
Adu-ți aminte câte am împărtășit!
Te-ai îndepărtat de tine, Aethelstan. Am luptat împreună…
Dar tu împroști noroi despre mine și uneltești cu Uhtred.
- Nu. - Ba da.
Mi-ai întors spatele, Aldhelm.
Mi-l întorc și eu.
Stăpâne Ingilmundr, aduci vești bune despre îngenuncherea lui Uhtred.
M-ai însoți spre sud pentru a-i fi martoră?
A fost un drum anevoios până aici. Îngăduiți-ne o zi de odihnă!
Stau de mult în Bebbanburg.
Nu e un loc unde vrei să prinzi rădăcini.
- Au fost preveniți! - Acum!
V-am întrecut pe drum.
De azi nu mai ai nicio putere asupra lui Aethelstan.
Sabia mea!
Încă mai crezi în Valhalla.
Aethelstan ține la tine. Nu o să ne dezbin mai tare. Lasă-l jos!
Creștinilor, săriți! Cine e Domnul vostru? Uhtred sau Hristos?
Bebbanburg nu va fi dezbinat de credință.
Sculați-vă, proștilor!
Dă-i veste regelui!
Vrem pace cu Northumbria și respectarea hotarului.
- Fără convertire silită. - Sigur.
Un preț mare.
- Se va îndupleca? - Să sperăm!
Nu mai ține așa de mult la prieteniile sale.
Binecuvântezi un suflet nedemn.
- Domnul să te răsplătească! - Amin!
INSULA MAN
ADUNAREA REGILOR
V: REGELE ORKNEYULUI
VI: REGELE SHETLANDULUI
Aethelstan își trădează prietenii.
E orbit de dorința de a fi monarh peste toate pământurile.
Într-o zi va ataca și Shetlandul. Și pe tine, Orkney.
Va înfige steagul Britaniei în ce a fost al strămoșilor voștri.
Nu.
Nu se încumetă să iasă în larg. Saxoni ai uscatului.
Îi ținem noi departe.
Nu asta voiesc, ci să îi cotropim și noi.
Scoția refuză.
Nu ne aliem cu păgânii când nu am fost amenințați.
Creștinii nu aleg războiul.
Vine războiul.
Trebuie doar să-ți alegi tabăra.
Domnul fie cu tine!
Piatra a fost dată la o parte, ca în pildă.
Numai un înger ar fi putut.
Pe aici! Haideți să vedeți comorile!
Domnia ta!
Vești din Eoferwic?
A consimțit?
Nu am vești. Aethelstan s-a întors în Winchester.
Să zicem că e semn bun!
Fără umbra lui, poate va vedea totul mai limpede.
- Ce te-a adus aici? - Sătenii căutau argint păgân.
- Acum spun că e un miracol. - Faceți-i loc regelui Northumbriei!
Ți-am mai spus. În ochii lor, ești rege.
Crezi că speră că vor păstra ei jumătate?
Sigur din Bebbanburg l-or fi luat.
Sunteți prizonierii regelui Aethelstan.
Domnia ta!
Ne-au întins o capcană.
Pui rămășag?
Domnia ta, îmi pare rău!
Prizonierul a spus că voi arde în iad dacă nu o fac.
Nu voi porunci deschiderea porților.
Zău? Un dar din partea regelui.
- Aethelstan a făcut-o? - Asta merită trădătorii.
Deschide porțile sau îți ucid tatăl!
- Supune-te și va fi cruțat! - Nu deschide!
- Îl omor în fața ta. - Nu deschide!
- Tu alegi. - Osbert! Nu deschide!
În lipsa ta, tată, eu poruncesc aici.
- Așa că vom deschide. - Nu!
Nu!
Jos sabia!
Mișcă!
Nu!
- Unde e Aethelstan? - Cu răbdare.
Adu-mi-o pe domnița Eadgifu!
Vino!
Pot să merg singură.
Hai! Omoară-mă!
Vei fi dusă în comunitatea din Lindisfarne pentru a-ți ocroti virtutea.
Ai călărit păgânul?
Mărturisește!
Mărturisesc…
că m-am rugat să mori în chinuri.
Păcat. Ar fi trebuit să încerci cât ai avut prilejul.
Fiul tău va fi dus în garnizoana mea.
- Îl pregătim pentru luptă. - Nu. Te rog.
- Mișcă! - Și fiul tău.
Nu. Edmund e din spița lui Alfred. Nu are ce căuta în zidul de scuturi.
- Mă voi îngriji de el. - Te rog.
Fiul lui Uhtred sprijină Wessexul.
Cu tine am alte socoteli.
- Mă aruncă în mare? - În veci n-am știut ce are de gând.
Nu pedepsiți Bebbanburgul! Cu mine luptă.
În altă parte luptă el.
Ce noroc că ne aflăm aproape de hotarul cu Scoția!
Nu tăbărî aici! Vei pierde sute de oșteni!
Vei isca un război lung.
Regele nu are urmași de ocrotit. Asta îl face viteaz.
Apară-ne fiii! Nu lupta cu el! Predă-te! Nu face nimic nesăbuit!
- Aldhelm nu te-a trădat. - Toți m-ați trădat.
Toți așa-zișii mei prieteni.
Jură acum, în fața Bebbanburgului, și te voi cruța.
- Nu. - Atunci nu-mi dai de ales.
Aethelstan!
Nu pot.
- Îți ofer… - Nu.
Luați tot de pe el!
Te izgonesc de pe glia mea, vei trăi în surghiun.
Altfel îți omor fiul.
Cine îi dă veșminte sau merinde îmi va fi dușman.
Pleacă!
Înainte să îmi piară mila.
Întoarce-te! Mai e vreme.
Scoțienii nu sunt primejdioși.
Așa doar îți blestemi soarta, rege.
Izbăvirea de păgâni e o strădanie justă.
Dar să răpui alți creștini e mare păcat.
- Oștenii nu vor luptă. - Poate îmi trebuie alții mai buni.
Poate îl chem pe fiul tău.
Măria ta!
Aethelstan a atacat așezări din șes.
Nu ne poate ataca fără ripostă.
Îi spun lui Anlaf că te vezi cu el și cu ceilalți regi?
Ucigașul danezilor!
L-ai ucis pe Gelf, vărul meu, la Beamfleot.
Dă de veste că l-am găsit!
L-am urât pe Gelf.
Du-l la rege!
- Unde mă duceți? - Departe, în nordul insulelor.
INSULELE SHETLAND
- Pentru ce mulțumiți? - Pentru bătălia măreață ce vine.
Anunță iarlul că a ajuns regele Northumbriei!
- Toți sunt din Shetland? - Și din Man și din Orkney.
Cu regii lor.
E cine se spune că e? Regele Northumbriei?
Da, el e.
- Nu sunt rege. - Așa e.
Dar ai putea fi.
Stai jos! Ești printre prieteni.
Te alături păgânilor?
Aethelstan a încălcat amarnic pacea.
O pace pe care tu ai tocmit-o. Faptele sale din satele din șes…
Dar cruzimea ta din Irlanda?
- Povești care seamănă frică. - Nu am avut de ales, ne-am apărat.
Nu noi am iscat asta.
- Cum m-ați găsit? Cine e iscoada? - Avem multe iscoade. Știm multe.
- Știm că Aethelstan te-a izgonit. - Știm că e călărit ca femeile.
Poate așa e obiceiul la păgâni, dar creștinii nu îngăduie asemenea fapte.
- El le îngăduie des, din câte aud. - Așadar…
Întrucât avem același dușman…
îți cerem să ni te alături, să faci parte din alianță.
- Împotrivește-te tiranului! - Sunt sătul de bătălii.
Unde e războinicul de odinioară? Nu tânjești după Valhalla?
Cunoști profeția, Uhtred?
Profeția poporului meu?
Regatele se vor uni împotriva saxonilor, îi vor împinge în marea Kentului,
iar glia va reveni celor din spița lui Arthur.
Așa! Năzuința unui bătrân.
- O fi adevărată. - Și northumbrienii au o profeție.
„Șapte regi trebuie să moară.”
- Asta nu seamănă frică. - Toți avem fii care să ne urmeze.
De vor muri șapte regi, alți șapte le vor lua locul în acea clipă.
E adevărat. Dacă zămislești un fiu, regatul dăinuie.
Un regat mistuit de război, da.
Atunci trebuie să socotim și altă cale.
Dacă nu voiești atâta vărsare de sânge.
Ucide un singur om!
Ucide regele care ne-a atacat.
Întoarce-te smerit la el!
Ai prilejul.
Cruță vieți prin sacrificarea uneia singure!
Altfel ne rămâne doar războiul.
Șapte regi împotriva unuia.
Dacă Aethelstan a voit să unească triburile…
a reușit.
De ce ne cauți aici?
Țelul tău e să întărâți Winchesterul.
- L-ai lăsat liber pe Uhtred. De ce? - L-am trimis în misiune.
Ca să-ți omoare prietenul, regele.
Va fi ucis dacă va încerca.
Uhtred e mai iscusit decât tine.
Fie el îl atacă pe Aethelstan, fie Aethelstan, pe el.
Nu contează.
Oricum ar fi, ne vom lupta cu oșteni bătuți de soartă.
Ingilmundr, du-te în vest! Se apropie clipa.
Astrid, fii cu ochii pe northumbrieni!
WINCHESTER REGATUL WESSEX
Nu credeam că te voi revedea.
Măria ta!
În numele fiului meu, îți cer iertare.
Cruță-l!
Îți voi jura credință.
Atunci pun capăt surghiunului.
Dă-mi o sabie și pleacă!
Haide!
Fă-o!
Jur pe viața fiului meu.
Acesta e jurământul meu.
Ingilmundr e iscoadă.
El cu Anlaf adună regii pentru a te doborî.
- Minți! - E adevărul. Era în Shetland.
Le-a spus oamenilor lui Anlaf de mine. Au voit…
Nu!
- E în Thelwael cu fiul tău! - Le-a spus de tine.
Încă se roagă la zeii mei.
Ai un avantaj deocamdată. Ingilmundr nu știe că l-am deconspirat.
Nu m-ar trăda niciodată. Eu l-am trădat pe el.
- Nu. - El e creștin, iar eu, păcătos!
Ți-a împuiat capul cu asta ca să iști bătăliile.
- Ca să unească dușmanii. - Nu!
Te rog, deschide-ți ochii! Alianța lui e prea mare.
- Pământurile vor fi cotropite. - Nu! Minți!
Minciuni sfruntate!
Aethelstan, rogu-te, ascultă-mă!
De ce te-aș minți?
- Pleacă! - Aethelstan!
Pleacă! Pieri din fața mea! Străjeri!
Luați-l!
Potaie! Valea!
Am căutat prin păduri și văi.
Și iată-l! Înapoi în sânul avuțiilor.
Cică ne cauți.
Zeii îmi surâd de mi-au dat asemenea camarazi.
Să găsim o cârciumă și să ne facem socotelile!
- Cum m-ați găsit? - Ea ne-a zis.
- Nu ne-ai chemat? - A zis că vrei străjeri.
O daneză, din curtea lui Aethelstan.
Finan, n-am trimis vorbă.
Nu am poruncit să plecați.
- Stai aici și păzește porțile! - Sigur.
Războinici-lup.
E mâna lui Anlaf.
Ingrith!
Unde e toată lumea?
- Eadgifu! - Uhtred!
- Ce s-a întâmplat? - Când am aflat de atac,
am venit să ajutăm răniții.
Dar nu putem ajunge la ei.
Unde e? Unde mi-e soața?
„Șapte regi trebuie să moară.
Șapte regi… și femeia iubită.”
Ingrith!
- Ingrith! - Bărbații să ajute!
Tu, du-te sus!
- Mă aude cineva? - Fii cu ochii după danezi!
Numai alinare le-am putut oferi.
Lui Ingrith i-au spus că se vor întoarce.
- Trebuie să ne apărăm. - Nu înainte să salvăm captivii.
De când n-ați mai vorbit?
De trei zile.
Du funia acolo sus!
Haideți!
Trageți!
Acum!
Finan!
Unde e…
Nu!
Din pricina mea e tot.
Nu, Anlaf e de vină pentru suferința lor.
Nu lăsa asta să te înfrângă!
Suntem înfrânți. Nu avem aliați. Am pierdut.
Trebuie să ne găsim curajul, căci poate se vor întoarce.
Dacă rezistăm asediului, Anglia are răgaz pentru a se pregăti.
Suferința noastră îi ocrotește pe cei din depărtări.
Adevăr grăiește. Osbert poate trece Marea Irlandei…
Marea Irlandei?
Ne trebuie cei mai buni cai. Anlaf va întoarce privirile spre noi.
Ca să-l momească pe Aethelstan.
Vor debarca unde au oșteni. Ingilmundr are garnizoană în Wirral.
Cu fiii noștri.
THELWALL WIRRAL
Ceva se coace.
Treci în căruță!
Cei cu sabia la gât vor avea de luat o hotărâre.
O mie de corăbii se îndreaptă înspre țărm.
Unele au coborât ancora deja.
Într-o săptămână, așezările saxone vor fi cotropite.
Ori luptați cu noi împotriva regelui tiran, Aethelstan…
ori muriți.
Pentru regele Ed…
Nu te mișca!
I-am văzut, dar au plecat.
- Încolo! Departe. - Mulțumesc.
Domnia ta.
Nicio veste din Thelwael.
Sihtric.
Domnia ta?
Acesta e gustul înfrângerii?
Regii războinici pe care i-am cunoscut, Ubba, Cnut, Păr Roș…
toți au fost înfrânți și i-au tras pe alții după ei.
Bătălia mereu colcăie undeva. Războinicii nu mor în pace.
Ea a prevestit-o. „Șapte regi trebuie să moară.”
Avem speranță.
În inima ta, nu ai voit să fii rege.
Cei care au scăpat au vești despre fiul meu?
Până nu știu sigur…
e în viață.
Dacă va învinge cu ușurință, poate Anlaf se va mulțumi cu Mercia.
- E roditoare… - Nu va fi mulțumit.
Acum pradă ca să distrugă visul unirii regatelor.
Năzuințele unesc oamenii care înainte se dușmăneau de moarte.
Fără năzuințe, ne întoarcem în întuneric.
Amândoi am pierdut atât de mult!
Dar mă întreb…
Oare mai trăiesc?
Simți?
Da, trăiești.
La fel și tu.
Așadar, avem speranță.
Edmund?
Osbert?
Edmund?
L-am căutat pe Ingilmundr.
Ca să dovedesc că m-ai mințit.
Dar ai grăit adevărul.
Îi căutăm pe fiii noștri.
Adu-i pe Osbert și pe Edmund!
Osbert!
S-au pitit și n-au văzut masacrul.
Măria ta, ai eterna mea recunoștință.
N-am fost în apele mele în ultimul an și, din toată inima…
Plătesc amarnic.
Am de înfruntat o mare alianță la Brunanburh.
Regretele sunt de prisos.
Să vorbim doar despre bătălia ce vine!
- Osbert, ce ai aflat? - Tabăra lor e pe o colină.
Și au șase armate.
Șapte armate se vor ciocni.
Nu voiesc să lupți pentru mine.
- Sunt de partea ta! - Știu.
Salvează-te!
Du-ți fiul la adăpost!
Dacă nu scap cu viață, vom avea un urmaș la coroană.
- Nu poți lupta singur. - Nu îți îngădui să lupți!
Du-l de aici, părinte Pyrlig! Du-i pe toți!
- E numai vina mea. - Lasă-ne să te slujim!
Aethelstan…
- Asta nu e osândă. - Știm amândoi că e.
E martiriu.
- Armatele lor sunt prea mari. - Dar noi suntem scutiți.
- Dumnezeu ne îndrumă la adăpost. - Nu e și dumnezeul meu.
Nu e lașitate dacă nu lupți pentru cauze pierdute.
Ba e. Oricum s-ar sfârși, eu voi ști că m-am ferit.
Vei purta bătălii…
când vei fi rege.
Regele cui, mamă?
- Vom face zidul. - Nu.
- Osbert! Ești pregătit? - Mereu.
Pyrlig, mi-ai spus odată că salvarea Angliei e soarta mea.
Eu nu așa am cumpănit, dar nici nu mă omor după profeții.
Dacă soarta ta e să-l aperi pe Edmund?
Poate el va uni Anglia. Poate el va fi un rege demn.
Niciun rege nu o va uni.
Asta văd eu acum.
Nici Edmund, nici Eduard, nici Alfred. Nici măcar Aethelstan.
Alfred năzuia la un popor unit.
Pentru asta am luptat cu oștenii mei de pretutindeni.
Dacă nu ne e scris să unim Anglia,
ci să facem din englezi o singură putere?
Un conducător și danez, și saxon ar putea uni poporul.
Pornim!
Nu trebuie să spun că-s englez, nu?
BROMBOROUGH WIRRAL
Când îi auzi, îți vine a crede că au izbândit deja.
Să ne croim drum! Dacă vrem victorie, trebuie să fim în prima linie.
- O să îi atacăm în stânga. - De ce?
De ce în stânga?
Sunt mai slabi. Cei mai mulți țin sabia în dreapta.
Am luptat alături de Uhtred de multe ori. Va găsi o cale.
Tu!
- Unde ai găsit aia? - În Aegelesburg, pe cinci arginți.
Îmi îngădui?
O dau la schimb.
Asta valorează mai mult, are și granat.
Schimb înseamnă că tu o iei pe aia, iar eu, pe asta.
Nu sunt comandantul vostru.
Sunt doar un om care a dus multe bătălii.
Pe unii v-am mai condus.
Azi, vă sunt alături ca oștean.
Dar, rogu-vă, îngăduiți-mi să vă călăuzesc pe câmpul de luptă!
Poziția noastră ne face vulnerabili,
dar copacii din stânga ne vor da un avantaj nevăzut de dușman.
Îi putem înfrânge…
dacă rămânem uniți.
- Așa scap de mahmureală. - Mireasma subsuorilor.
Da. Poate ne-au mirosit și au fugit.
- Poate. - Cine mi-a atins dosul?
- Dumnezeule! - Iisuse!
Cam mulți, nu?
Uhtred?
Uhtred!
- Cum îi înfruntăm? - Vezi sacii?
Dă-i oștenilor din prima linie! Hai!
Scutul sus numai în ultima clipă!
Fiți stăpâniți și liniștiți!
- Nu le arătați urmă de tulburare. - Domnia ta! E aici.
Acum vine. Însuși tiranul.
Ai isprăvit?
- Du-te cât mai în spate! - Da.
Zid de scuturi!
BĂTĂLIA DE LA BRUNANBURH
ANUL 937
- Sunteți pregătiți acolo în spate? - Da!
Le-am făcut spovedania.
Când vă cer să vă retrageți…
o faceți.
Când veți vedea copacii din față, va fi vremea.
Crezi că ne va ieși?
Dacă nu, noi nu vom apuca să aflăm.
Aveți nădejde în mine! Și urmați-mă!
Zid de scuturi!
Zid…
de scuturi!
Înapoi!
Se retrag? Înainte să atacăm?
- Înapoi! - S-au prins că au pierdut.
Prilej de bucurie!
Înainte!
Îi mulțumesc Domnului pe care Îl slujesc,
căci nu ne-a înzestrat cu teamă, ci cu putere,
dragoste și minte țeapănă!
Amin!
Înapoi!
Scuturile sus!
În formație! Atacați!
Scârnăvii saxone!
Pyrlig!
Nu!
Pyrlig!
Doi pași! Un pas! La porunca mea!
Să sperăm că va merge!
Doi pași în spate!
Înapoi!
Un pas înapoi!
Se retrag! Sunt ca învinși.
- Găsiți-l pe rege! - Găsiți-l pe rege!
Înapoi!
Pentru Shetland!
Pentru Orkney!
Înapoi!
- Tot așa! - Tot așa!
Înapoi!
Apărați linia!
Înapoi!
Ne cotropesc dacă mai dăm mult înapoi.
Ce fac de-a lungul flancului?
Dă de veste că Aethelstan e în fața noastră!
Înapoi!
Se mută linia. Îi învăluim.
Aethelstan e în linia scoțienilor.
Atacul rât de porc!
Înapoi!
Rât de porc!
Anlaf! Oprește-te!
Tot înainte!
Îl caută pe Aethelstan!
Înapoi!
Zidul nu va ține!
Aethelstan, ține linia!
Cât o mai ținem așa?
Mai avem puțin.
Au spart linia lui Aethelstan!
Nu mai putem ține!
Înapoi!
Tot înainte!
Domnia ta!
Apărați-l pe rege!
- Aethelstan! - Copacii, domnia ta!
Am mutat flancul!
- Dă semnalul! - Da, domnia ta!
- Ceva e putred. - Am fost mutați.
Faceți loc!
Uhtred a dat semnalul.
La atac!
În spate!
- Vânați-le regii! - E o capcană!
Fiul meu!
Nu!
Străjeri!
Retragerea!
Scoțieni! Retragerea!
Aethelstan!
Pyrlig?
Cinci regi au scăpat teferi în acea zi, însă fiii lor,
din Orkney, Man, Shetland, Strathclyde și Scoția,
nu au izbutit.
Fiecare om de aici și-a lăsat urmașul pe câmp.
Așteptăm.
Îi atacam când se retrag și ne luăm neamurile.
Nu mai fi nesăbuit, Anlaf!
Shetland?
Nu mai vărsăm sânge!
Orkney, trebuie să luptăm!
Pentru ce să mai luptăm?
Îmi trebuie o corabie, ca să plec în Irlanda!
Și tu?
Domnia ta!
Uhtred!
Finan!
CEL MAI MARE MĂCEL DE PE ACEASTĂ INSULĂ,
CU CEI MAI MULȚI OȘTENI UCIȘI DE TĂIȘUL SABIEI.
CRONICĂ ANGLO-SAXONĂ
A fost doar prefăcătorie?
Grăiește adevărul!
Vei mărturisi când te vei afla în fața Domnului.
Mi-ai ajuns la suflet.
- Dar iubirea față de popor a biruit. - Eu te-am ales pe tine.
Poate că zeii mei sunt mai puternici.
Atunci de ce eu trăiesc…
și tu urmează să mori?
Numai proștii voiesc să descâlcească destinul.
Uhtred!
- Fiul meu e în viață? - Da.
Și Bebbanburg e al nostru.
- Îl vom clădi din piatră. - Avem un viitor roditor înainte.
Rămâi cu noi, Uhtred!
- Și dușmanul? - Am izbândit.
Cinci fii de regi zac morți pe câmpul de luptă.
- Cinci regi fără coroană. - „Șapte regi trebuie să moară.”
Profeția e greșită.
Cu Eduard din Wessex, sunt doar șase.
Oi fi eu al șaptelea?
Cronicarii vor iscăli despre izbânda ta, Uhtred.
Nu voiesc să fiu în istoria voastră.
Voiesc să fiu onorat în Valhalla pentru că m-am ținut de cuvânt.
Nu ai luptat cot la cot cu mine.
Ci ai luptat pentru mine.
Ai condus când eu n-am putut.
Și m-ai iertat…
când am fost de neiertat.
Ai salvat speranța unirii.
Dacă va veni vremea, se va înfăptui.
Am făgăduit.
Dacă te vei dovedi a fi un rege demn…
îți dau Northumbria.
Au murit oameni în numele englezilor.
În onoarea lor, vom întemeia Anglia.
Dar nu fără tocmeală.
Trebuie să juri că nu te vei însura.
Fără urmași.
Dreptul lui Edmund la coroană va fi de netăgăduit.
Mulțumesc.
Mă învoiesc la acest jurământ.
Atunci supușii tăi vom fi.
Vei domni asupra Wessexului, Merciei, Angliei de Est…
și Northumbriei.
Pământurile mele se vor numi…
Anglia.
- Trăiască regele! - Trăiască regele!
Trăiască regele Angliei!
Mergi în odaia ta!
Nu mă jeliți!
- Mi-a fost scris să cad în bătălie. - Nu vei muri, domnia ta.
Eu mă voi prăpădi primul, dar sunt sănătos tun, așadar…
Așadar…
destinul guvernează totul.
Au murit șapte regi?
Cronicile nu au însemnat dacă Uhtred s-a stins sau nu.
Dar noi care l-am cunoscut
știm că e cel mai măreț războinic din vremea noastră.
Un om care a întemeiat un regat.
Aethelstan a domnit 15 ani.
E considerat primul și cel mai mare rege al Angliei medievale.
Danezii au continuat invazia,
până a fost cucerită de urmașii lor normanzi în 1066.
Însă fortăreața de la Bebbanburg e de neclintit și în ziua de azi.
CASTELUL BAMBURGH NORTHUMBERLAND - ÎN PREZENT
Subtitrarea: Cătălina Vod