Subtitles downloaded from www.OpenSubtitles.org
1899. ÎNTRE MARILE NAŢIUNI EUROPENE E O PACE NESIGURĂ.
TIMP DE SUTE DE ANI,
RĂZBOAIELE S-AU PURTAT CU ACELEAŞI ARME:
PUŞTI, CAVALERIE ŞI TUNURI TRASE DE CAI.
DAR VECHIUL SECOL E PE SFÂRŞITE.
SE ARATĂ ZORII UNEI NOI EPOCI...
Pasajul Moorgate.
Acolo ! Îl văd !
LIGA
Ai naibii nenorociţi ! Ce i-a apucat ?
Ce Dumnezeu e ăla ?
Stai !
- Fir-ar să fie ! - Opreşte-te !
- Hai ! - Opreşte-te !
În numele legii !
- Stai ! - Cum naiba oprim chestia asta ?
Am spus să stai !
BANCA ANGLIEI
Aici.
Cu grijă, băieţi. Cu grijă.
Sunt oameni înăuntru !
Prindeţi-i.
Rămâne unul, să povestească.
Pe ceilalţi omorâţi-i.
Vă rog.
Atâtea comori.
Comori. Da.
Unele valorează mai mult ca altele.
ANGLIA ACUZĂ ARMATA GERMANĂ DE JAF
CEA MAI NOUĂ ARMĂ A GERMANIEI ?
"N-AM FOST NOI !" SPUN GERMANII
BERLIN, MAI 1899
Ia savantul ! Omoară-i pe toţi care se opun !
Îl avem ?
Draper la dispoziţia dumneavoastră, domnule.
Ce vreţi ?
Lumea, Herr Draper. Vreau lumea.
Sunteţi nebun ?
Aici e plin de hidrogen !
Într-adevăr ? Ce îngrozitor !
GERMANIA ATACATĂ !
ANGLIA NEAGĂ ATACUL ASUPRA BERLINULUI
EUROPA ÎN PRAGUL RĂZBOIULUI Alte minciuni nemţeşti
KENIA, IUNIE 1899
Nu te îndepărta de noi.
Unde-i Quatermain ?
E domnul acela din spate.
Am plăcerea de a mă adresa dlui Alan Quatermain ?
Da, domnule. Într-adevăr.
Nu sunteţi aşa cum mă aşteptam.
Presupun că sunteţi un alt călător
care şi-a pus în cap să exploreze Continentul Negru.
Şi, dacă tot e aici, să-l găsească pe bătrânul Alan Quatermain
şi să-l pună să-şi povestească aventurile.
- Ei, bine... - Luaţi loc, domnule.
Îmi puteţi face cinste. Bruce, dublu !
O să vă delectez cu povestea despre cum am găsit Minele lui Solomon sau...
Nu trecutul dumneavoastră mă interesează.
Mă numesc Sanderson Reed.
Reprezint guvernul britanic al Majestăţii Sale.
Imperiul are nevoie de dv.
Întrebarea este
eu am nevoie de Imperiu ?
Poate că ar trebui să plec, Allan.
Sigur, Nigel, du-te.
Acuşica.
Nigel îi ţine la distanţă pe căutătorii de senzaţional.
Eu sunt Quatermain.
Imperiul este în pericol.
Probabil că eşti prea tânăr s-o ştii, dar Imperiul e întotdeauna în pericol.
Avem nevoie să conduceţi o echipă de oameni unici, ca dumneavoastră,
pentru a combate această ameninţare.
Delectează-mă.
Sunt mari frământări, ţările sar una la gâtul celeilalte, vor sânge.
Necazurile de care vorbesc ar putea aprinde totul. Război.
- Cu cine, mai exact ? - Cu toată lumea.
Un război mondial.
- Şi asta îţi dă transpiraţii ? - Doamne, ţie nu ?
Aici e Africa, băiete.
Noi transpirăm tot timpul.
Unde vă e patriotismul ?
Trăiască Regina !
- Să trăiască şi fie binecuvântată. - D-zeu s-o apere.
Cam la asta se reduce patriotismul pe aici.
Dar dv. sunteţi Allan Quatermain.
Aventurile dv. fac deliciul băieţilor englezi de zeci de ani.
Ştiu asta. Nigel a reuşit foarte bine să-mi amintească.
Dar cu fiecare aventură din trecut
am pierdut prieteni. Albi şi negri.
Şi mult mai mult de atât.
Şi nu mai sunt cel de altădată.
Domnul de acolo.
- Avem drum lung de făcut. - Exact.
- Domnul Quatermain ? - Da, domnule, într-adevăr.
Aţi greşit persoana.
Acela este.
La pământ !
- Sunt indestructibile. - Nu, doar blindate.
Puşti automate ? Cine Dumnezeu are puşti automate ?
Asta nu e sportiv. Belgia, probabil.
Allan !
A naibii risipă.
Atenţie !
Britania conduce.
Parcă mai era unul.
Domnule Quatermain !
Bruce, Matilda !
S-ar putea ca prietenul nostru să aibă nişte informaţii.
Dar e aşa de departe.
Da, prea departe.
Doamne, rea e bătrâneţea.
- Ai vrut doar să-l răneşti ? - Evident.
Opriţi-l ! Am nevoie de informaţii !
A naibii otravă.
Poate că nu iubeşti Imperiul, dar ştiu că iubeşti Africa.
Un război în Europa s-ar întinde şi în colonii.
Se pare că războiul a ajuns şi aici.
Foarte bine, Reed.
Accept.
Excelent.
Fă-ţi bagajul pentru o vară englezească.
LONDRA, IULIE 1899
Ai ajuns repede.
Nu aşa repede ca Phileas Fogg. Ocolul Pământului în 80 de zile.
Unde mergem, în Australia ?
Am ajuns.
Prea teatral după gustul meu.
Văd că, după întinderile Africii, vremea din Londra nu-ţi prieşte.
Spune-mi cine eşti.
Sunt cunoscut sub multe nume, domnule Quatermain.
Subordonaţii îmi spun "domnule". Superiorii îmi spun M.
M ?
Doar M.
Trebuie să-ţi spun că sunt încântat să întâlnesc un recrut eminent
al celei mai noi generaţii din Liga Domnilor Extraordinari.
Liga cui ?
Au fost momente când asupra lumii planau pericole,
care au necesitat serviciile unor persoane cu calităţi unice.
Foarte ciudat.
Muzeul e plin de lucruri ciudate.
Allan Quatermain, Căpitanul Nemo.
Am auzit de domnul Quatermain.
Şi eu de dumneavoastră, căpitane.
Umblă zvonul că eşti pirat.
Prefer un titlu mai puţin provocator.
- Sunt sigur de asta. - Domnilor, vă rog !
Naţiunile se lovesc între ele.
Pentru fiecare atac este folosit armament foarte avansat.
Aceste atacuri sunt opera unui singur om.
- Îşi spune Fantoma. - Ca la operetă. Şi el ce câştigă ?
Bani.
Acele arme sunt creaţiile oamenilor de ştiinţă pe care-i ţine prizonieri.
Atacurile sale determină ţările să cumpere armele respective.
- Deci este o cursă a înarmării. - Şi vor muri milioane.
Mai avem o singură şansă de a evita războiul.
Liderii Europei se vor întâlni la Veneţia în secret.
Şi credeţi că Fantoma va ataca la această conferinţă ?
Dacă o localizează.
Ne trebuie o echipă care să-l oprească la Veneţia. Echipa are 6 membri.
- Aveţi patru zile. - Ca să ajungem la Veneţia ?
- Imposibil. - Lasă asta în grija mea.
Într-adevăr extraordinari, aceşti domni.
Unul dintre ei întârzie.
- Harker, chimistul. - Chimist ?
O să aruncăm ceva în aer ?
Cred că văd mai prost decât îmi închipuiam.
Nu, vezi foarte bine.
Fără trucuri, M.
Cu câtva timp în urmă, un savant aflat pe căi greşite, dar talentat,
a descoperit secretul invizibilităţii.
- Da, ştiu povestea, dar n-a murit ? - El da, dar procedeul său, nu.
Eu l-am furat şi iată-mă în văzul tuturor.
- E vreun joc de societate ? - E adevărul.
Uşurel, Allan !
Simt puţin curent în jumătatea mea inferioară.
Şi trebuie să recunosc că e destul de înviorător.
Permiteţi-mi să mă prezint. Rodney Skinner, hoţ şi gentilom.
Am crezut că invizibilitatea o să fie un avantaj în munca mea.
Dar, după cum vă daţi seama, m-a ruinat.
Odată ce ai devenit invizibil, e al naibii de greu să revii la normal.
Până la urmă l-am prins.
Şi o să-mi dea un antidot. Dacă sunt băiat bun.
Şi eşti băiat bun ?
O să afli.
Am întârziat ?
Prerogativul doamnelor, doamnă Harker.
Spuneţi-mi că asta e soţia lui Harker, cu o notă perversă.
Puţin spus. Soţul meu e mort de ani de zile.
Domnilor, doamna Wilhelmina Harker.
Mina îl cunoaşte pe unul dintre membrii recalcitranţi ai Ligii.
- Ne-ar putea fi de folos. - Aştept să mă impresionaţi.
E în joc soarta lumii. Mai avem de recrutat doi membri.
- Timpul trece, domnilor. - Deja ne dai afară ?
Acum un minut, era trataţie şi distracţie.
- Ce Dumnezeu e asta ? - Eu îi spun automobil.
Da, dar ce este ?
Viitorul, domnilor.
Viitorul.
- Acesta este secundul meu. - Spuneţi-mi Ishmael. Vă rog !
Pe dumneata cum te-a găsit M ?
Nu-i treaba ta.
Eşti cam irascibil, domnule Q.
Doamnă Harker, mă îndoiesc că măsurăm pericolul în aceiaşi termeni.
Şi eu îmi imaginez că ai o bibliotecă imensă, domnule Quatermain.
Toate cărţile pe care le-ai citit doar privindu-le coperţile.
Am mai avut alături femei în aventurile mele. În cel mai bun caz...
- Îţi distrag atenţia. - Eu îţi distrag atenţia ?
Draga mea, am îngropat două neveste şi multe iubite.
Nu mai am chef nici de unele, nici de altele.
- Trimite-mi-le mie... - Skinner, taci din gură.
DOCURILE DE EST
- Să aştept, căpitane ? - Nu, adu-o pe doamnă la mine.
Ce loc fermecător.
Jack Spintecătorul locuieşte aici ?
- Bună seara. - Domnul Dorian Gray ?
- Într-adevăr. - Venim din partea lui M.
M de la "mister".
I-am spus şi lui şi vă spun şi vouă. Nu mă interesează.
Dorian.
Mina ?
Frumos decor.
Îţi lipseşte un tablou, domnule Gray.
Şi dumitale nu-ţi lipseşte nimic ?
Ba da, uneori.
Vrea cineva nişte whisky ?
Vă rog, serviţi-vă.
Să nu-ţi strici machiajul cu el.
Impresionant, domnule Gray. Iei unicitatea lui Skinner ca pe ceva normal.
Am văzut destule la viaţa mea. Nu mă şochează prea multe.
Deşi, trebuie s-o spun, am fost surprins să te revăd.
Ultima noastră despărţire a fost dulce-amară.
Deci nu eşti decât un stimulent.
Totuşi, prezenţa ta mă intrigă.
Se spune că eşti indestructibil, Quatermain.
M-a binecuvântat un vraci.
I-am salvat satul.
A spus că Africa n-o să mă lase să mor niciodată.
Dar acum nu eşti în Africa.
Nu.
Mărturisesc că sunt curios ce spun dosarele despre domnul Gray.
Noi toţi avem calităţi utile pentru această aventură.
Unul e vânător, unul e om de ştiinţă, Skinner e invizibil.
- Noroc ! - Dumneata ce calităţi ai ?
Eu am experienţă.
Eu şi Gray ne-am mai întâlnit cu mult timp în urmă la Colegiul Eton.
La un curs, fără îndoială.
Tu, erou naţional, Dorian, elev silitor.
Dimpotrivă.
Gray vizita universitatea,
iar eu eram elevul.
Ce este ?
- Gray ? - Nu sunt ai mei.
Sunt ai mei.
De obicei, la prima întâlnire sunt necesare prezentări.
Desigur. Eu sunt Fantoma.
Voi sunteţi aşa-zisa Ligă a Domnilor Extraordinari.
Prezentările sunt făcute.
Şi sunt desfigurat, domnule Quatermain, nu orb.
Pune arma jos.
Misiunea voastră e să mă opriţi. Nu pot permite asta.
Aşa că vă fac o invitaţie specială, o singură dată.
Alăturaţi-vă mie.
Crezi că te ajutăm să începi un război distrugător ?
În timp ce tu tragi foloasele de pe urma înarmării ?
Nu neg faptul că averile se fac pe timp de război.
Imaginaţi-vă bogăţiile pe care le-ar genera un război mondial.
- Are dreptate. - Vorbeşte în numele tău.
Scoate-ţi pistolul !
Alta este calea mea.
Fugi, James !
Ţine-te bine !
Noapte bună.
Dorian !
Ce eşti ?
Sunt complicat.
La naiba.
Credeam că eu sunt special. Dar tu eşti invulnerabil.
Nu-mi place să mă laud. Ce a păţit Mina ?
Probabil că e băgată în necazuri până-n gât.
Nu fi aşa alarmist, domnule Q.
Şi gâtul meu nu e treaba dumitale.
Trage !
Haide !
M-am gândit eu că vor face orice ca să te protejeze.
Asta e cea mai mare greşeală a ta.
Crezi că am nevoie de ei pentru protecţie.
Extraordinar.
Mi s-a spus că femeile europene au obiceiuri ciudate.
Mai ai puţin.
Mă scuzaţi.
Dta cine eşti ?
Agent Special Sawyer, Serviciul Secret American.
Deci America cunoaşte situaţia ?
Dacă începe războiul în Europa, în cât timp va trece oare Atlanticul ?
V-am urmărit. L-am lovit pe unul din coadă şi i-am luat locul.
Foarte nobil. Dar asta e o întrunire privată şi dta nu eşti invitat.
De fapt, Dorian a refuzat.
Aşa că avem un loc disponibil.
Din contră, lupta aceasta a fost exact impulsul de care aveam nevoie.
Împreună cu emoţia prieteniei reînnoite.
Deci n-avem nevoie de dumneata.
- Winchester. - Aşa este.
- Modificată, în stil american. - Trage în stil american.
Dacă e nevoie.
Dacă-ţi place, am adus două.
Eşti acceptat.
- Deci, unde mergem acum ? - La Paris.
Mai avem de recrutat un membru.
De capturat, mai bine zis. O să fie o vânătoare pe cinste.
Parcă ar fi un fel de animal.
Apropo, doamnă Harker, purtarea dtale de mai devreme...
Chiar aşa. Suntem toţi foarte curioşi.
Ei bine...
Soţul meu a fost Jonathan Harker.
Împreună cu un profesor numit Van Helsing, am luptat cu răul.
Şi răul avea un nume: Dracula. Venea din Transilvania.
Din Europa ?
Unul dintre acei radicali despre care ziarele adoră să scrie ?
Nu ştiu, domnule Skinner.
Când sugi sângele poporului, ca un vampir, se cheamă că eşti radical ?
Mijlocul nostru de transport e pe cale să apară.
O barcă ?
Merge pe apă, dacă asta vreţi să spuneţi.
Şi pe sub ea.
Iată-l pe Nautilus, Spada oceanului.
Staţia următoare, Paris.
Nu văd de ce avem nevoie de o maimuţă uriaşă.
Ei bine, această maimuţă a terorizat Rue Morgue luni de zile.
Închipuie-ţi ce distrugeri îi poate provoca inamicului.
- Ai ratat. - Nu încerc să-l nimeresc.
La stânga, domnule Hyde.
Fă-l s-o ia la stânga, băiete.
Dacă n-o poţi face cu un glonţ, n-o mai face deloc.
- S-a repliat. - Exact. Haide.
Atenţie !
Asta n-a fost frumos.
- Mulţumesc. - Fii atent, băiete.
Nu pot să te protejez mereu.
Îi e teamă.
Mie nu-mi miroase a nimic.
Perfect.
Bun venit în mijlocul nostru, domnule Hyde.
"Vânătoarea asta e periculoasă pentru o femeie, chiar şi pentru tine".
Doamne Dumnezeule.
Bună, Dorian.
Marele vânător alb şi-a prins prada.
Sau prada l-a prins pe el.
Nu te apropia, dacă ţii la viaţa ta.
- M-ai zgâriat. - Mai bine eu decât el.
Ce frumos !
Domnule Hyde !
Ai făcut lucruri groaznice în Anglia.
Atât de groaznice, că ai fugit din ţară.
Mi-e ruşine să spun că guvernul Majestăţii Sale
e dispus să te amnistieze
în schimbul serviciilor tale.
Vrei să te întorci acasă ?
Acasă ?
"Acasă e acolo unde ţi-e inima", se spune.
Şi mie mi-e tare dor de Londra.
Tristeţea ei e pentru mine la fel de dulce ca un vin rar.
Sunt al vostru.
Nu-ţi fie teamă.
- Cine spune că mi-e teamă ? - Tu !
Duhneşti a frică !
Ce truc de salon.
Stai să-l vezi pe următorul.
Dr. Jekyll...
La dispoziţia dumneavoastră.
Aşadar...
Liga e gata.
Şi data conferinţei e stabilită.
- Avem trei zile. - Trei zile ?
Putem ajunge cu această canoe ?
Îl subestimaţi pe Nautilus, domnule.
Îl subestimaţi foarte tare.
Nu-i de nasul tău.
Mina ?
Nu fi încrezut, Dorian.
Soarta îi răsplăteşte pe cei curajoşi.
Dacă aveţi nevoie de ajutor în timpul voiajului, spuneţi-mi.
Sunt curioasă cum crezi că m-ai putea ajuta, agent Sawyer.
Muncă grea.
Conversaţie uşoară.
- Sunt un tip folositor. - Eşti simpatic.
Şi tânăr.
Nu apreciez nici una dintre aceste însuşiri.
Panourile solare sunt încărcate. Ne scufundăm imediat.
Domnule Quatermain...
Doctore Jekyll, domnule Skinner...
- Căpitane... - Nemo...
Planurile pe care Fantoma le-a furat de la Banca Angliei. Astea sunt copii.
Planurile Veneţiei făcute de Da Vinci.
Fundaţia sa...
Şi canalele.
Deci va ataca conferinţa de pe mare.
Uşurel, Allan, uşurel.
Skinner ! Vreau să fii îmbrăcat tot timpul !
Sau îţi bag eu un bocanc în fund !
Cina e servită, domnule Quatermain.
Îţi pot oferi o haină, dacă ai nevoie.
Nu, mulţumesc.
Dar îţi mulţumesc pentru ce ai făcut până acum.
Cred că am fost bădăran mai devreme,
când te-am făcut pirat.
Iar eu, indulgent când am negat.
Dar încerc să trăiesc în prezent,
unde fantomele greşelilor trecute nu-şi au locul. Dar dumneata ?
Eu nu cred în fantome, deşi am văzut câteva.
Trecutul te bântuie.
Vanitate, mândrie...
Greşeli care m-au costat viaţa cuiva drag.
Aşa că acum te arunci în calea pericolelor ?
Când îşi simt sfârşitul, tigrii bătrâni sunt mai feroce ca oricând.
Şi mor luptând.
Nu sunt aşa cum le-am lăsat, căpitane.
Atâta am de spus.
Praf ?
Crezi că am fost sabotaţi ?
Nu am deviat aşa mult.
Ai nevoie de ceva ?
Nu, mă întrebam doar de ce te-ai înhămat la asta.
Nemo mi-a spus că urăşti Imperiul Britanic.
M-au chemat şi am răspuns.
Dar asta nu e tot, aşa-i ?
Scuze c-am întrebat.
Acum câţiva ani,
englezii m-au abordat pentru o misiune pentru ţară şi regină.
Cred că pentru tine asta e o nimica toată.
Am acceptat fără să ezit.
Mi-am luat chiar şi fiul cu mine.
Eu mergeam înainte şi el mă urma.
A murit în braţele mele.
După aceea, m-am spălat pe mâini de Anglia şi de Imperiu
şi de legenda lui Allan Quatermain.
Aşa...
Vrei să înveţi să tragi cu arma ?
- Ştiu deja. - Am văzut. Un stil foarte american.
Tragi multe gloanţe şi speri să atingi ţinta.
Sawyer, mă refer la nimeritul muştei
de la 800 m.
Încearcă.
Uşurel, uşurel.
- Ocheşte. - Asta-i uşor.
Atenţie la vânt, la mişcarea ţintei.
- Şi asta e uşor. - Iată o parte care nu e.
Trebuie să simţi împuşcătura.
Nu te grăbi.
Ai tot timpul de care ai nevoie.
Tot timpul din lume.
Nu te...
Prea repede.
Dar ai fost aproape. Şi la 500 m.
Din nou.
Ţi-ai învăţat fiul să tragă aşa ?
Quatermain ?
Aceea e Kali.
Zeiţa morţii.
Nemo venerează moartea, putem avea încredere în el ?
Nu pentru el îmi fac griji.
Mina.
Identific un praf pe care l-a găsit Nemo.
Fosfor de magneziu.
Fotografii îl folosesc pentru blitz.
Aparat de fotografiat ?
Se pare că cineva încearcă să surprindă secretele acestei nave.
Am fost surprinsă că până la urmă te-ai alăturat Ligii.
Vreau să-mi îndrept defectele.
Să-mi înfrunt demonii.
Ce ştii tu despre demoni ?
Îţi aminteşti că pe peretele casei mele era un loc liber ?
Lipsea un tablou.
Deşi este portretul meu,
mă îndoiesc că m-ai recunoaşte în el.
Cu fiecare an, portretul meu îmbătrâneşte
în locul meu.
Când l-ai văzut ultima oara ?
Nu îndrăznesc să-l privesc
să nu se spulbere vraja.
Păhărel de seară ?
Nu prea beau.
Unul mic, atunci.
Ce neîndemânatică sunt.
Nu vrem sânge peste tot.
- Nu-i aşa ? - Nu.
Nu sânge.
Da, Henry. Priveşte, dar nu atinge.
Ăsta-i stilul tău.
Taci din gură.
- Nu mă mai înşeli. - Să te înşel ?
Ai ştiut ce sunt de fiecare dată când ai băut substanţa.
Minţi ! Sunt un om bun, un om bun !
Cine minte acum ? O vrei !
Chiar mai mult decât pe ea ! Nu mă poţi opri pentru totdeauna !
- Bea elixirul ! - Nu !
- Nici măcar nu te priveşte ! - Taci !
M-a privit !
Stăpâneşte-te, doctore !
Nu vreau bruta în libertate pe nava mea.
Să iau măsuri drastice ?
- Mă controlez. - Mă îndoiesc foarte tare.
Eşti tare la vorbă, domnule, dar trecutul tău nu e demn de laudă.
Dă-mi drumul.
Dacă n-aş fi sigur, aş fi zis că ţi-am dat deja.
Lipseşte o fiolă.
Doamne !
E clar deci. Cu planurile lui Da Vinci şi suficient explozibil,
ar putea face o bombă care să facă bucăţele fundaţiile Veneţiei.
- O să scufunde întregul oraş. - Şi va declanşa războiul mondial.
Nu asta e cea mai mare problemă a noastră.
Skinner mi-a luat una dintre fiole.
- Eşti sigur ? - Cine altcineva ?
Ai văzut cum operează escrocul.
VENEŢIA
E carnavalul.
Doamne, trebuie să localizăm bomba.
Nu putem merge mai departe.
Opriţi motoarele.
Lansaţi scafandrii sub oraş.
- Trebuie să găsim explozibilul. - Am înţeles.
Oraşul e mare. Ar putea fi oriunde.
- Şi Skinner ? - Voi fi atent la el.
Al naibii carnaval !
Mi-era teamă de mai rău.
E-n regulă. Mai avem...
- Clădirile cad ca piesele de domino ! - Am ajuns prea târziu !
Probabil sunt mai multe bombe.
Nemo !
Bombele sunt în centru. Trebuie să eliminăm o clădire-cheie.
- Distrugeţi clădirea următoare ! - Întrerupeţi lanţul !
Dacă aş avea coordonatele, aş putea lansa o rachetă şi întrerupe dominoul.
Ridicol ! Nu putem ajunge acolo la timp !
- Nu putem greşi, dar ar fi posibil. - Ce vrei să spui ?
Sunt nemuritor, nu gazelă. Cum putem să-i depăşim ?
Vrea cineva la plimbare ?
Hai, Jekyll, urcă !
- Vreau coordonate. - Ne poţi urmări ?
- Desigur. - Atunci asta e ţinta.
- Lansează la semnal. - Bine.
- Jekyll, vom avea nevoie de Hyde. - Nu !
Hyde nu mă va mai folosi niciodată.
Atunci la ce eşti bun ?
Drept înainte, apoi la stânga.
Nu, fă dreapta după intrarea pe canale.
Trebuie să facem stânga ca să depăşim...
Lunetişti !
Afurisit să fie Skinner ! Le-a spus că venim.
Dorian !
- Nu am culoar ! - Atunci ia volanul !
Sawyer !
Stai jos, bufonule ! Nu ştiu să conduc drăcia asta !
Jos !
Am nimerit !
Păstrează-ţi gloanţele. Sunt ai mei !
Ai văzut ?
- Ai văzut ce a făcut ? - Ochii la drum !
Trag din ambele părţi !
Vampiriţa ne acoperă !
Prăbuşirile au ajuns la carnaval. Nu mai avem timp.
Pune emiţătorul pe frecvenţa maşinii.
- Racheta trebuie să fie pregătită. - Da, căpitane.
Haide, Sawyer, haide !
- Căpitane, trebuie să plecăm ! - Rămânem la datorie !
Aminteşte-ţi de semnal. Eu am plecat !
- Ce ? - Nu uita, tu eşti ţinta !
- Vom fi striviţi ! - Nemo spune să rămânem, rămânem.
A depăşit zona prăbuşirii ! Lansarea !
Lansaţi !
Bravo, băiete.
A reuşit.
Veneţia e încă în picioare.
Ai eşuat.
Te vezi drept englezul legendar.
Dar eşti slab.
Fugi de amintirea morţii fiului tău.
Ar fi trebuit să-l antrenezi mai bine.
E ca şi când ai fi pus arma la capul lui şi ai fi tras chiar tu.
Da, ştiu totul despre tine.
Ştiu totul despre spionul tău.
Chiar aşa ?
Domnule Gray ? Ce s-a întâmplat ?
Ghinion. Ceilalţi s-au întors ?
Sunteţi primul, nu şi ultimul, sper.
Ticălosul de Skinner. Va răspunde pentru multe.
Skinner ? Nu.
Eu am fost.
Tu ?
Nu ştii nimic.
Fantoma este M.
Urmărirea continuă.
- Ce vrei să spui ? - Fantoma e M.
- Cel care ne-a recrutat. - Ia să văd.
- Dar cum ? - O să aflăm.
- Unde sunt ceilalţi ? - Dorian e dispărut în luptă.
Şi domnul Skinner trebuie s-o fi şters când şi-a dat seama că ştim.
Şi Sawyer ?
Mai are încă zile.
Nu te speria, m-am săturat pentru seara asta.
Căpitane !
A fost Gray,
nu Skinner.
Gray ne-a înşelat pe toţi.
Ce este ?
Sunetul trădării !
Ce e aia ?
Capsula mea de explorare.
- Am putea s-o urmărim. - Intenţionez s-o prind !
Aici suntem noi.
Acela e Nautiloid.
Îi ajungem curând.
Totul e în regulă ?
Puţin zdruncinată.
Nemo ?
Nu de la mine.
Căpitane, de aici venea zgomotul.
Un disc de înregistrare ?
Gata, profesore ?
Înregistrez.
Domnilor, dacă ascultaţi această înregistrare,
înseamnă că totul a mers aşa cum am plănuit.
Şi că mi-am îndeplinit obiectivele.
Da, sunt eu, Dorian.
V-aţi dat seama că nu-s un fiu loial al Imperiului.
Loialitatea mea faţă de domnul M se datorează faptului că deţine
ceva ce mi-e foarte drag,
ceva pentru care aş face orice.
- Ai păţit ceva ? - Mă dor urechile. N-am nimic.
Totul până acum a fost dezinformare.
Sanderson Reed, asasinii din Kenya,
recrutarea şi misiunea voastră, conferinţa secretă.
Chiar şi Liga. Nu există nici o Ligă. N-a existat niciodată.
A fost o manevră pentru a-mi îndeplini scopul.
Îi place să se audă vorbind.
Vedeţi, am nevoie de toţi, chiar şi de bătrânul Quatermain.
Era singurul care putea să-l prindă pe Hyde.
Întrebarea e de ce. De ce tot misterul ăsta ?
Pentru că în războiul care vine, vreau să folosesc cea mai tare armă:
Puterea Ligii înseşi.
Închide-l Henry. Te rog, închide-l !
În acest scop, am dat drumul lupului meu, printre voi, oile...
Mrrrr...
Să vă câştige încrederea, să vă inducă în eroare.
Iar eu voi colecta acele părţi ale voastre de care am nevoie.
Ştiinţa lui Nemo.
Fosfor de magneziu.
Mostra de piele a lui Skinner.
M-ai zgâriat.
Poţiunea lui Jekyll.
Şi sângele Minei.
Ne-a jefuit, iar noi l-am lăsat.
Dacă nu reuşiţi să salvaţi Veneţia, o să obţin războiul.
Iar dacă reuşiţi...
Tot merită pentru ca Grey să-şi îndeplinească misiunea.
Războiul va veni, mai devreme sau mai târziu,
inevitabil, ca succesiunea anotimpurilor.
Câţiva dintre voi, poate Quatermain, dacă nu a murit,
se vor întreba de ce vă spun toate astea.
Ce prost îşi dezvăluie stratagema înainte de final ?
Dar, pentru voi, acesta e finalul,
pentru că nu am înregistrat doar vocea mea.
În timp ce bat câmpii, un nivel secundar de ultrasunete,
pe care doar câinii şi alte animale inferioare le pot auzi,
a fost deja perceput de senzorii de cristal, plasaţi pe nava voastră.
Senzorii sunt ataşaţi unor bombe.
Drum "bum".
La o parte !
Trebuie să ieşim la suprafaţă !
Luăm apă ! Nu răspunde la comenzi !
Sala motoarelor e plină. Trapa posterioară deschisă. Pompele blocate.
- Închide ! - Sunt oameni înăuntru !
Pentru binele tuturor, trebuie să închizi !
Putem reuşi, Henry.
Ce spui acolo ?
Ştii că împreună putem reuşi !
Închide ! Închide !
Aşteaptă !
Nu închide !
- Ce faci ? - E ultima noastră şansă.
Dar mi s-a ordonat să închid !
Atunci închide.
Etanşează.
Bravo, Edward. Bravo !
Să nu-l idealizăm. Data viitoare, s-ar putea să nu mai fie aşa util.
Îl mai putem urmări pe Gray ?
Eram mai rapizi ca el, dar acum noi suntem ţestoasa şi el iepurele.
- Deci, suntem terminaţi ? - Nu, suntem în viaţă.
Dacă M crede contrariul, avem un avantaj.
Primim un semnal.
E în Morse.
- Ce spune ? - "Bună, dragii mei ciudaţi".
Skinner ?
"Mă ascund pe peştişor alături de Gray şi M".
"Suntem în drum spre bază. Est prin nord-est. Urmaţi-mă".
Aţi făcut o treabă bună.
Toţi.
Căpitane ?
Cu toată viteza înainte !
Dacă indicaţiile lui Skinner sunt corecte
vom trece prin perfida strâmtoare Tartar
şi vom intra pe râul Amur, care se varsă
în lacurile îngheţate ale Mongoliei, practic inaccesibile străinilor.
Aşezări de ţărani.
Toate sunt părăsite.
De ce ?
De frică, fără îndoială.
Refugiul de vară al lui M.
Aici ne-a spus Skinner că ne vom întâlni.
Aşa că aşteptăm.
Skinner ?
- Am auzit ceva. - Nu era nimic.
Doar un tigru bătrân care-şi simte sfârşitul.
Poate că nu-i venise totuşi vremea să moară.
- De-o săptămână vreau să fac asta. - Stăpâneşte-te !
Credeam că tocmai am făcut-o.
Mina.
- Raportează ! - Bună ziua şi ţie.
Să vă reamintesc ceva: stau gol în zăpadă.
Nu-mi simt extremităţile. Absolut nici una dintre ele.
Cu toate suspiciunile de pe navă,
ştiam că n-o să credeţi că nu sunt eu spionul.
Am considerat că e mai bine să dispar.
Deci, cu ce ne confruntăm ?
Fortăreaţa e mare.
Are furnale care produc fier pentru armele lui M.
Armele sunt asamblate în fabrică de o armată de mercenari nemiloşi,
care gândesc la fel ca el.
Dar nu v-am spus ce e mai rău.
Pe o platformă, cele mai strălucite minţi ale lui M, sucesc visul lui Nemo.
- Nautilus ? - Nautili. Deocamdată sunt opt.
- Şi oamenii de ştiinţă răpiţi ? - M le ţine familiile prizoniere.
Bărbaţii lucrează, altminteri femeile şi copiii mor.
- Monstruos ! - Nu v-am spus nici jumătate !
Savanţii sunt forţaţi să muncească pentru a face copii ale noastre.
Spioni invizibili, o armată de Hyde, asasini vampiri.
M pleacă azi spre Europa cu o mostră de chimicale,
de vânzare pentru ţara care oferă mai mult.
- Nu las răul meu să infecteze lumea. - Crezi că noi avem altă părere ?
Coşuri de fum legate de clădiri
şi bombe aruncate în furnale ar face destul zgomot.
Dar cineva trebuie să arunce în aer locul ăsta şi pe mine nu mă vor vedea.
Skinner, nu ştiam că eşti aşa un mincinos.
În tot timpul ăsta pretindeai că nu eşti erou ?
Taci, sau o să-mi vin în fire.
În plus, dacă o să mai fie mulţi ca mine, o să-mi pierd afacerea.
Nu putem să-i vânăm până la moarte, din păcate.
Trebuie să-l capturăm pe M viu, dacă vrem să-i aflăm secretele.
Nu şi pe Gray.
El a trăit destul.
- Lăsaţi-l în seama mea. - Nu.
Nemo, tu şi Hyde eliberaţi prizonierii.
Sawyer şi cu mine ne vom răfui cu M.
Atunci jocul a început.
Îmi permiţi ?
Noapte bună.
Tabloul e în camera ta.
Aşa ai promis, în schimbul Ligii. Mă bucur că te ţii de cuvânt.
Şi acum ?
Londra. M-am săturat de violenţă. Acum am chef de ceva vicios.
Ai putea rămâne, să fii părtaş la visul meu.
Am trăit destul cât să văd viitorul devenind istorie, profesore.
Imperiile se prăbuşesc. Fără excepţii.
Crezi că eşti mai bun decât mine.
Uiţi că ţi-am văzut tabloul.
Skinner a spus s-o luăm la dreapta, la coloană.
Minunat. Care dintre ele ?
Pe aici.
Mergi înainte, eu vin după tine.
Oamenii de ştiinţă.
Lasă-i lui Nemo.
Pregătiţi armele pentru expediţie. Pregătiţi armele pentru expediţie.
Pleacă.
Să sperăm că Skinner îşi face treaba.
Tu, ajută-l !
Eliberează-i !
În linişte !
Du-i înapoi la navă.
Intruşi ! Intruşi !
Intruşi !
James, iată cutia ta magică !
Poţiunea brutei, sângele vampirului,
ştiinţa indianului şi mostre de piele invizibilă.
Vor face deliciul Europei.
Nautiloid-ul e gata de plecare.
- Avem probleme. - Probleme ? Eu îi spun sport.
Intruşi ! Indieni ! Cred că sunt căpitanul Nemo şi oamenii lui !
Evadează prizonierii !
De câte ori trebuie să-i omor pe cretinii ăştia ?
- Poate asta-i ultima. - Să-i ia naiba.
Nemo, savanţii !
Doar atâta poţi ?
Nu mişca, M.
Sau preferi profesor James Moriarty ?
James Moriarty, aşa-numitul Napoleon al crimei ?
A murit la cascada Reichenbach. A murit, iar eu am înviat.
Atenţie !
Fii atent, băiete. Nu pot să te protejez mereu.
Bună, iubitule.
Mina.
Trăieşti.
Probabil că nu pot muri.
Pot spune la fel despre tine.
Să punem asta la încercare.
- Ştrengăriţo. - Îţi dai seama ce-ai făcut ?
Ce ai eliberat din mine ?
Furia unei femei. Sunt îngrozit !
O s-o ţinem aşa toată ziua.
Dormitorul, Mina. Îţi trezeşte amintiri sau îţi dă idei ?
Îmi dă idei.
Dacă ar fi fost permanentă, aş fi fost foarte supărat.
Portretul tău.
Speram să reuşesc să te mai ţintuiesc o dată.
Nu credeam că o să fie la propriu.
Skinner ?
E-n regulă. E Skinner. Ce naiba cauţi aici ?
Ce te face să crezi că e Skinner ?
Sawyer !
Fugi !
Nu vă opriţi !
Traversează ! Treci, repede !
Haide ! Mai vrei ?
Nu !
Nu chiar tot.
Eşti aşa frumoasă.
Îţi mulţumesc.
Mi-ai zdrobit inima odată.
De data asta ai ratat.
Spuneai că vrei să-ţi înfrunţi demonul.
Iată-l.
Skinner ?
E ultima oară când mă joc cu chibriturile.
Capătul liniei, Moriarty.
Până la moarte,
- dar ai nevoie de Hyde să mă omori. - El are distracţia lui.
Nemo !
Sunt aici !
Nemo !
Nemo, fugi !
Ce e aia ?
Eu într-o zi proastă.
E prea puternic. Suntem prinşi în capcană.
Nu, consumă poţiunea în ritm accelerat.
O să revină la normal în curând.
Nemo!
Sper să am şi eu aceeaşi forţă, la vârsta ta.
N-o să apuci ziua de mâine. Asta ţi-o promit.
Hyde, vino !
Mi s-a terminat poţiunea.
Atenţie !
Crezi că poţi să strici tot ? O s-o reconstruiesc.
O să mai fie alţii ca mine, Quatermain.
Nu poţi ucide viitorul.
Nu te-ai plictisit să tot greşeşti ?
Liga, eu, Skinner...
Te-ai înşelat.
Ai greşit şi cu micul tău prieten american.
Chiar crezi că e gata de luptă ?
Cred că l-ai antrenat la fel de bine cum ţi-ai antrenat fiul.
Doboară-l !
- E prea departe. - Nu te grăbi.
Eşti pregătit.
Nu te grăbi.
L-am nimerit.
Fie ca acest nou secol să fie al tău, fiule.
Aşa cum cel vechi a fost al meu.
Îţi aminteşti că a jurat că Africa n-o să-l lase să moară ?
Aş fi vrut să aibă dreptate.
Şi acum ?
M-am ascuns de lume multă vreme.
Acum vreau s-o văd iarăşi, în noul secol.
Sunteţi bineveniţi alături de mine.
Toţi ne-am ascuns într-un fel sau altul.
Nautilus ne aşteaptă.
Cine vine ?
La revedere, bătrâne.
La revedere, Allan.
La revedere.
Mulţumesc.
SupRip by XRAiN
Best watched using Open Subtitles MKV Player