Sprijină-ne şi să devină membru VIP pentru a elimina toate anunţurile www.OpenSubtitles.org
Traducere şi adaptare: Florin Bigan
Unii zic juvenil.
Eu zic genial!
Lasă-mă în pace!
Matt, mă pregătesc pentru absolvire!
Zi la revedere jucărioarei tale.
Matt!
Şi salutaţi-l pe Matt stăpân pe sora lui pentru totdeauna!
Whoa!
Voi câştiga Premiul Academiei!
Până mai ieri erai în scutece,
şi azi absolvi liceul.
Creşti şi nu-mi vine să cred că te duci la Roma
pentru două săptămâni singură-singurică.
Fară mine. Fară mine acolo cu tine.
Fară mine cu tine acolo.
Tu acolo fară mine.
Mamă, faci toate combinaţiile posibile
din cuvintele astea.
Lizzie, asta e o zi mare pentru tine, draga mea.
Iar o să citeze vre-un tip mort.
Cum William Shakespeare a scris, "Nu te teme de măreţie:
unii se nasc măreţi, unii dobândesc măreţia
şi unii au măreţie prin ei înşişi".
Mulţumesc, tată, dar încerc doar să absolv scoala.
Măreţia poate să aştepte până ce acest coşmar se sfârşeşte.
Salut, Gordo.
Ia zi, arăt marfă?
Sunt cel mai bun prieten-băiat al tău.
Ar trebui să vorbeşti cu Miranda despre asta.
Dar ea e în Mexico City.
Da. Roba ta albastră e mai marfă decât a altor fete.
Dumnezeule...
Numai tu ai fi putut să crezi că ai putea să ascunzi rochia asta de un albastru şters,
mâneci-cu-pliuri, un-fel-de-rochie-tărănească,
dar-poate-e-doar-un-mare-dezastru
pe care ai purtat-o la dânsul din primăvară.
Lizzie McGuire, eşti o repetentă la ţoale!
Dar eu...
Poate oi fi eu repetentă la ţoale,
dar tu eşti o retrogradă la ţoale
şi asta e mai jalnic.
Nu are nimic altceva mai bun de făcut
decât să-mi facă viaţa mizerabilă?
Adică... eram cele mai bune prietene.
Dar asta era înainte de a deveni populară.
McGuire!
Du-te.
Hei, Mr. Escobar.
Plăcut after-shave.
O, mulţumesc.
Margaret Chan ori are Ebola ori are vreo răceală rea de tot.
În orice caz, eşti sus.
S..s.. sus unde?
Pe podium.
Vei ţine cuvântarea preşedintelui de clasă.
D... dar cum rămâne cu vice-preşedintele?
El nu absolvă.
Secretarul trezoreriei este următorul.
Tot ce făceam era să umblu cu mărunţiş.
Îmi pare rău, dar nu ai scăpare.
Vreau să-ţi ţii cuvântarea
cu tot atâta mândrie şi devotament
cum Margaret Chan ar fi făcut-o,
chiar dacă tu nu eşti Margaret Chan.
Tu nu eşti Margaret Chan.
Fugi!
Doamnelor şi domnilor, ă, Lizzie McGuire.
Ăăă, Margaret Chan n-a putut să ajungă aici în seara asta,
aşa că o să... o să-i ţin locul.
Nu chiar oricine dintre noi ar putea să facă asta,
dar, ăă, oricum...
Iubito, îmi amorţesc închieturile.
Cred că putem fi toţi de acord că liceul
e plin de momente jenante şi stânjenitoare
şi câteodată de-a dreptul umilitoare, nu-i aşa?
O! Nici eu.
E aşa de trist.
E ca şi cum te-ai uita la cum sunt omorâte animalele alea
pe Discovery Channel.
Cred... cred că Margaret Chan
ar fi vrut ca eu să beau nişte apă chiar acum.
Cântă ceva! Fă ceva!
Da! Ha, ha, ha!
Haide! Mamă! Tată!
Trebuie să dispar din tară!
Ştiu că eşti încă supărată, dar nu a fost chiar aşa rău.
A, chiar aşa, mamă?
A fost absolvirea ta de liceu la "Bună Dimineta America"?
Ce ticălos ar trimite Dianei Sawyer o casetă video
să te facă de râs în halul ăsta?
Ce e asta?
Asta e d-ra Ungermeyer.
Hei, hei, hei, hei. Hei!
Va fi directoarea noastră pentru următorii patru ani.
Dacă nu te ia în colimator,
ai biletul de intrare la o scoală importantă.
Şi ce se întâmplă dacă te în colimator?
Pardon! Trebui să şterg nişte vomă.
Păi, tu...
Ajungi ca tipul ăla?
Nu. Ajungi să lucrezi pentru tipul ăla.
Vrei să te asiguri că nu e usturoi sau soia
în orice ar mânca Brittany?
D-ră Ungermeyer, Luke are luxaţie la mână.
Ar putea cineva să-i care bagajul?
Fiul meu are astm şi trebuie să inhaleze.
Brittany are alergii.
Atenţie părinţi...
tacă-vă fleanca.
Am o misiune aici, să vă târăsc progeniturile
prin 31 de repere istorice ale Romei
în două săptămâni.
Acum, când tâlharii ăştia se vor întoarce la voi,
se vor scălda într-un lac de cultură,
înainte de a-şi asuma propriul destin
împăturind cămăşi la magazin.
Mulţi... de fapt, aproape... toţi colegii voştri au optat
pentru călătoria de 36 de ore cu autobuzul spre parcul de distracţii.
Uau!
Dar voi...
voi, cărora nu vă miroase gură a gunoi,
veţi trăi desfătările din
"citta eternă"!
Roma. Cetatea eternă.
Chiar n-a citit nimeni broşurile?
Uită-te şi învaţă.
Ăă, d-ra Ungermeyer,
Vreau doar să ştiţi că abia aştept
această palpitantă şi plină de învăţăminte călătorie.
- Cum te cheamă? - David Gordon.
David Gorgon.
Cred că-n italiană asta înseamnă linguşitor netrebnic cu o agendă ascunsă, nu?
Da. Haideţi, verificaţi bagajele alea!
Vreau să văd vechiturile alea încărcate şi un loc cu noroc!
Bine.
Mamă...
Bine, sunt doar două săptămâni, mamă.
- Iubito, trebuie să plece. - Două săptămâni.
- La revedere, scumpo. - La revedere.
- Călătorie plăcută, ăă? - Bine.
Scumpo..
Bine?
Zborul 72 spre Roma.
Ultima îmbarcare, Zborul 72 spre Roma.
Hei! Mergem spre tărâmul unde s-a inventat spaghetti!
Daa, şi partea cea mai bună e că
Kate şi toată şleahta ei
care mă tachinează că am stricat festivitatea de absolvire
s-a dus în parcul de distracţii.
De câte Lizzie e nevoie ca să înşurubezi un bec?
Nu ştiu, dar e nevoie numai de una să strice o festivitate de absolvire.
Hei. Gura.
Iată-ne. Urcaţi-vă.
Numărul unu... Numărul doi...
Bine aţi venit la Hotelul Cambini.
Dacă voi credeţi că sunt în inferioritate numerică
şi vă va fi, deci, uşor să mă faceţi,
mai gândiţi-vă.
Pe lângă faptul că sunt mai rapidă şi mai isteaţă,
şi arăt mai bine decât majoritatea dintre voi,
am recrutat de asemenea un mic ajutor.
Directorul asistent al hotelului, Giorgio Averni,
a fost comandant în marina italiană
şi este aşadar la tare pe felie ca şi mine.
Giorgio, vrei să-i pui la curent pe studenţii mei
despre metodele de securitate ale hotelului?
La ora 5 servim
prăjiturile.
Mda.
L-aţi auzit pe om.
Repartizările camerelor.
David Gordon...
vei fi în cameră cu Etan Craft.
Aveţi camera 103.
Astea sunt numere engleze sau italiene?
Ai ceva împotrivă?
Ăă, nu, doamnă.
Orice cameră e... e bună pentru mine.
Să fi o meduză nevertebrată
e la fel de dezgustător ca şi un ligusitor.
McGuire!
Având în vedere că Margaret Chan nu a putut să vină,
vei sta în cameră cu...
Sub nici o împrejurare...
nu voi împărţi camera cu...
Voi lua patul de lângă fereastră.
Nu te deranjează, nu-i aşa?
Da!
Nu.
Dorm mai bine pe puf elveţian.
Lizzie, având în vedere că împărţim camera,
şi o să ne petrecem timpul împreună,
am vrut să şti că înţeleg
că vrei să treci cu vederea situaţia aia jenantă
şi să mergi mai departe şi să avem un nou început.
Da?
Da. Îţi înţeleg visul.
E un mare vis.
Un vis imens, şi nu poţi să-l realizezi singură.
De fapt, nu cred că poţi să-l realizezi deloc.
Uită de asta.
Lizzie, vino.
Gordo, ce e?
Nu-ţi face griji. Nu-ţi face griji.
Unde mergem?
Uite.
Marfă, nu?
Şti ce, Gordon?
N-am de gând să o las pe Kate Sanders să mă facă.
Promite-mi ceva.
Orice.
Promite că atunci când suntem aici, vom găsi aventuri.
Da? Asta-i şansa noastră să începem.
Adică, să facem orice vrem.
Da. Ştiu. Ai dreptate.
Hmm. Tu şi eu. Aventuri. S-a făcut.
S-a făcut.
Fântâna Trevi a fost proiectată
de Gian Lorenza Bernini şi Peitro da Cortona
în secolul al XVII-lea.
Şi au trebuit aproape 100 de ani să-l termine pe băiatul ăsta rău.
De-a lungul istoriei, oameni au venit de peste tot din lume
să-şi pună o dorinţă şi să arunce o monedă în fântâna Trevi.
Oamenii ăia sunt nişte fraieri.
Trebuie să-ţi faci singur norocul pe lumea asta.
Gata, mai departe, oameni buni. Să mergem.
Scuzaţi-mă,
Mulţumesc.
Scuzaţi-mă, mulţumesc,
Ştii ce? Uită ce a zis.
Pune-ţi o dorinţă.
Sunt în Roma cu cea mai bună prietenă.
Sunt bun. Pune-ţi şi tu una.
Ok.
Isabella?
Bun, îmi doream să trec uşor peste liceu,
dar merge şi asta.
Ăă, îmi pare rău.
Doar că semeni foarte mult cu o prietenă de-a mea.
Paolo, trebuie să ajungi la şedinţa foto.
Trebuie să plecăm.
Ceea ce voi simţiţi acum, ageamiilor
este energia voastră fâlfâind.
Mai avem patru opriri pe ziua de azi.
Vreau măcar să fiţi în stare să vă târşâiţi
de la un monument la altul.
Noi avem un singur cuvânt pentru aia, şi este "gelato".
Ţine-ţi minte că îngheţata italiană are
cam de două ori mai mult zahăr decât cea americană.
Asta înseamnă că vrei cam două cupe, nu?
Ştiu că vreau. Bine.
Nu vreau să te deranjez.
Mă numesc Paolo. Paolo Valisari.
O, ăă, eu sunt Lizzie McGuire,
şi el este prietenul meu Gordo.
El e prietenul meu Serghei.
Serghei, nu arată ea exact că Isabella?
- Isabella! - Paolo!
Ăă...
Paolo!
Isabella! Isabella!
Paolo! Paolo!
Ciao, Paolo!
Ăă, hmm...
Uau! Chiar că arată ca mine.
Exceptând părul, ai putea fi geamăna ei.
Cu Isabella cânt în duet şi tu eşti ca sora ei.
Ca două boabe într-o păstaie.
Lizzie, ne mai putem vedea?
Poate mâine?
Te rog?
Cum se "dă" în italiană?
Şi,
Ăăă.
Nu, îmi...
E-n regulă. Te acoper eu.
Prezenţă!
Îmi pare rău. Sunt aici cu şcoala, aşa că nu pot.
Iartă-mă dacă te-am stânjenit.
Unii, când vin în Roma,
vor aventură.
O, e-n regulă.
Am primit nişte brânză faină.
Ai zi "brânză faină"?
Ah!
Paolo...
Trebuie să mergem.
Ăă, Lizzie, dacă te răsgândesti,
ne vedem mâine dimineaţă la Fântâna Trevi la ora 9:00.
Hei, Gordon, McGuire,
n-aţi auzit când am zis "prezenta"?
15, 16.
Cine eşti?
Paolo Valisari.
Puneţi-vă banii în buzunarele din fată.
Mă sperie rău de tot.
Intră în club.
Lizzie...
Ci vediamo,
Ce înseamnă?
Ne vom vedea.
Hei.
CD-ul ăsta cu Paolo & Isabella nu e aşa rău.
Adică, dacă eşti fan Alanis Morissette,
schimbător, întunecat, ca o cloşcă,
nu-ies-niciodată-
şi-viata-mea-e-o-gaură-neagră-a-depresiei,
ai crede că sunt naşpa.
Pentru o-plimbare-cu-masina-decapotată,
iubind-viata, sunt chiar buni.
Ascultă.
Nu e nevoie să navighezi pe ocean.
Mda, nu sunt răi.
Foloseşti săpun parfumat, ăă?
Ce?
Îm, e... L... lasă.
Deci, Paolo vrea să ne întâlnim la fântâna Trevi mâine.
Aşa că, du-te.
Asta înseamnă că trebuie să mă strecor afară din grup.
Şi?
Nu sunt în stare să mă strecor.
N-ai fost tu cea care zicea
că o să avem parte de aventuri în exursia asta?
Mda. O să avem parte de aventuri.
Şi o să avem.
Aşa se întâmplă, să ai pretenţii prima dată.
Ok.
Atâta timp cât nu facem nimic
care să ne azvârle într-un avion spre casă.
Ăă. Mda.
Lizzie, te... te simţi bine?
E bolnavă fata asta?
Nu are febră, şi e totuşi încă în pat.
Te face să te întrebi de ce o fată superbă
care vizitează prima oară Romă,
probabil căutând aventura,
vrea să zacă în pat toată ziua.
E bolnavă.
Am auzit că a căzut la festivitatea de absolvire,
s-a făcut de râs.
Am văzut asta pe CNN.
CNN?
Câteodată, sistemul nervos cedează
după o umilinţă ca aia.
Aveţi vreo recomandare?
O, da, da.
Această domnişoară ar trebui să stea în pat.
Ă, ar... ar trebui, de asemenea, să mănânce două caise.
O, pentru digestie sau...
Nu, sunt de sezon. Foarte delicioase.
Însănătoşire grabnică, Signorina McGuire.
Odihneşte, McGuire.
Nu vreau să pierzi toate aventurile din Roma.
Doctore, am un furuncul...
Scuze.
Uno, due, tre.
- Tre. - Tre.
Bene.
Eu... eu doar... le-am cerut să-şi dorească ca tu să vii.
Nu am mult timp. O ştii pe însoţitoarea mea.
Aşteaptă, aşteaptă.
Trebuie să-ţi arăt ceva.
Haide.
Ar trebui să vezi Roma aşa cum o văd romanii.
Deci, ştiai că o să vin.
Speram că o să vii.
Eşti sigur că şti cum se conduce chestia asta?
Suntem în Roma. Nimeni nu ştie cum se conduce.
Nu ştiu ce catastrofă se va petrece în Roma,
dar cu Lizzie p-acolo, sigur va fi una.
Ce o să faci cu informaţia aia?
S-o dai de pomană, cum ai dat caseta cu absolvirea?
Hei! Chiar a fost îngrozita de chestia aia.
Şi obţii ceva cu asta?
Mândria că o treabă a fost bine făcută.
Încercă să cumperi un PS2 cu mândria asta.
Matt, Matt, Matt.
Am mai trecut peste înainte. Banu' înainte.
Melina, rămâi la cină?
- Mi-ar face plăcere, d-na McGuire. - Grozav.
Avem nevoie de energie suplimentară să ne facem temele de vacantă.
În cazul ăsta voi face prăjituri cu ciocolată.
Am mai zis-o şi înainte. Eşti slab. Slab.
Nu face nimic fără să mă consulţi pe mine mai întâi.
Troglodito.
Hei, Paolo, pot să te întreb ceva?
Şi, carină.
Ă, ştiu că vieţile noastre sunt pusin diferite.
De fapt, ca mai multe universuri diferite.
Dar Serghei nu a obosit să ne urmeze pretutindeni?
De fapt, Serghei e garda mea de corp.
Şi vezi, de aceea între mine şi Serghei,
vei fi mereu în siguranţă.
Cât de celebru trebuie să devii ca să ai nevoie de o gardă de corp?
Paolo, du-te! Du-te!
E... e d-ra Ungermeyer! E autobuzul nostru!
Du-te! Nu pot.
D-ra Ungermeyer, n-am trecut adineauri de castelul Sunt Angelo?
Mda. Ce-i cu el?
Am observat că nu e itinerarul nostru.
Asta aşa e.
Păi, n-ar trebui să fie?
Ad... adică era rezidenta papală
şi are fresce ale artiştilor de sub influenţa şcolii lui Rafael.
Ce pui la cale, Gordon?
Ni... ni... nimic.
Doar mi-am închipuit că,
atunci când suntem în Roma ar trebui să ne expunem
reprezentărilor renascentiste, lucrărilor rafaelice
caracterizate de clarobscur şi reprezentărilor elene mitice
pe cât de omeneşte e posibil.
Aoleu.
Ah, Gordon, eşti pe listă,
şi lista nu e locul unde ai vrea să fi.
Ce e asta? Numai în Roma, ă?
Ştii cum să muţi aia, sau vrei să o fac eu în locul tău?
La ce te holbezi?
Vrei o bucăţică, o BUCĂţică din Ungermeyer?
Acolo, lângă statuie. O vezi?
Da.
Acolo artistul Caravaggio
şi-a ars pe rug rivalul.
Sau a fost Papa
care l-a ars pe Caravaggio pe rug?
Altfel spus, cartierul ăsta a fost teribil.
Paolo...
Şi, carină?
Încă o mai iubeşti?
Pe cine? Isabella?
Şi.
Bineînţeles că încă o mai iubesc.
Dar ca pe o soră.
Şi de ce v-aţi despărţit?
E complicat.
Ce?
Da, am fost votaţi "cel mai bun duo de muzică pop al anului" din nou.
Dar am vrut muzică mai serioasă.
Şi când i-am spus-o Isabellei,
a zis răspicat "nu".
Am fost forţat să-i zic.
"Până aici. Acesta e ultimul nostru CD împreună".
S-a simţit terminată?
Da, s-a simţit terminată.
M-am simţit teribil din cauza asta, dar trebuia să mă gândesc la mine.
Trebuie să mă dezvolt ca artist.
Da.
De aceea când te-am văzut ieri,
Am... nu ştiu, am avut ideea asta nebunească...
Am... nu ştiu.
Ca... care?
Am avut ideea asta nebunească că poate tu poţi să mă ajuţi.
Haide. Cât de nebunească poate să fie. Spune-mi.
Nu, nu pot. E prea... e prea...
- Te rog. - Ok.
Isabella şi cu mine trebuia să prezentăm o gală de decernare a premiilor împreună
la lnternational Music Video Awards.
Marfă!
Vre.. vreau să zic, marfă pentru oameni obişnuiţi ca mine,
dar pentru tine, bănuiesc că e ceva banal.
Nu, nu, nu. E marfă şi pentru mine.
Primeşti tot felul de chestii moca.
Dar acum că Isabella e supărată pe mine,
refuză să vină.
Compania de înregistrări ameninţa cu judecată dacă nu apare.
Dar cum e cu tine?
Pentru nu e nici-o problemă. Scriu muzică.
Nu ştiu de unde vine.
Vine din mine.
La, la, la, la...
Vezi? Pot să cânt solo.
Dar Isabella...
Are nevoie de ajutor ca să cânte.
Adică Isabella face play-back?
Te rog, te rog!
Promite-mi că nu spui nimănui.
Imaginează-ţi ce s-ar întâmpla cu cariera Isabellei,
O, ce drăguţ. Încă îţi mai pasă de ea.
V-aţi despărţit definitiv, nu?
Şi.
Şi când te-am văzut ieri
şi cum credea lumea că tu eşti Isabella,
mi-a venit ideea asta nebunească
că ai putea să te prefaci că eşti Isabella
şi să vii cu mine la gală pe scenă.
Să prezint o gală? Pe scenă?
În faţa unei audienţe?
Mă... mă pierd în faţa mulţimii. N-aş putea niciodată să fac asta.
Bineînţeles că poţi să o faci.
Eşti magnifică.
Nu vorbesc italiană, dar o înţeleg.
Nu ştiu, Paolo. Eu...
Nu-ţi face griji, carină,
Nu ţi-aş cere niciodată să faci chestia asta nebunească.
Nu. Ştii ce? Nu trebuie să o ceri.
Dacă asta vă va ajuta pe tine şi pe Isabella, atunci...
o voi face.
Mulţumesc!
Pentru puţin!
Prezenţă!
Gordo. Gordo.
Tu, Lizzie McGuire, de fapt prezinţi o gală a IMVA cu Paolo?
Nu. Eu Isabella cu Paolo.
- Ce? - E o poveste lungă.
O fac pentru că Isabella nu o va face.
Te vei urca pe scenă, în faţa oamenilor ăia?
Asta-i chestia super. Nu o să fiu eu.
E ideea lui Paolo să o ajute pe Isabella
pentru că încă o mai iubeşte.
Dar nu romantic, ci ca pe o soră.
E atât de extraordinar.
Şi are doar 17 ani!
La cât e de celebru şi obişnuit să obţină tot ce vrea,
e... e foarte drăguţ.
Pe bune?
E mult spus despre cineva
pe care-l cunoşti doar de-o zi.
Ştiu... ştiu asta.
Dar simt că-l cunosc de-o viaţă.
Oricum, ăă...
Am vrut doar să trec p-aici şi să-ţi mulţumesc.
Am avut cea mai fantastică zi din viaţa mea.
Nu ar fi fost posibilă fără tine.
A fost aşa de bine, ă?
Eşti un prieten aşa de bun.
Sfoara.
Ce sfoară.
Vrei putină confruntare?
Vezi, ăsta-i motivul
pentru care nu suntem prieteni.
Niciodată n-am avut idee despre ce vorbeşti.
Unii tipi se aleg cu acţiunea.
Alţii, cu sfoară.
Gagiul ăsta italian. Acţionează în stil mare.
De fapt îmi simt creierii cum se încleiază.
Îmbrăţişează sfoara.
Asta e ce primeşti de la Lizzie.
Stai o clipă.
Acum, chiar crezi că sunt gelos pe Paolo?
Argumente.
O, nu.
Nu, vezi, asta ar însemna
că îmi place de Lizzie mai decât ca prietenă.
Noi doi avem probleme de comunicare?
Greşeşti, omule.
Tipa asta seamănă izbitor cu sor-mea!
Măreşte! Măreşte!
Altă coincidentă izbitoare.
Adică, are acelaşi colier ca al lu' sor-mea.
Ha.
De ce ne prefacem că tu eşti cel care conduce?
Să vedem ce spune chestia asta.
"Isabella se face blondă.
Duo-ul pop italian Paolo şi Isabella
au uimit mulţimea de lângă un magazin din apropierea fântânii Trevi,
cu noul păr blond al Isabellei".
Ei cred că Lizzie e faimoasa cântăreaţă!
Şi dacă arăt asta lu' mama, Lizzie se va arde!
Dacă arăţi asta lu' maică-ta, nu câştigi nimic.
Dar dacă arăţi asta ziarelor italiene,
ne vom scălda în bani, prietene.
Interesant!
"Noi"?
Te poţi ţine pe picioare să ţopăi cu noi pe stradă?
Aş putea să încerc, d-ră Ungermeyer.
Nu, urăsc să văd cum negi
experienta culturală de-a fi într-tară străină.
Ai ratat şapte locuri
de o importantă istorică, ieri.
Ştiu. Mă omoară de-a dreptul, d-ră Ungermeyer.
De aceea m-am gândit să-ţi aduc ceva
să-ţi uşureze durerea, hmm?
Mmh, ei bine, suntesi foarte săritoare.
Văzând cum trupuşorul tău
nu are putere,
a să dăm posibilitatea minţii tale să călătorească.
Ah!
"Formarea şi Declinul Imperiului Roman", hmm?
Aş vrea un rezumat al formării şi unul al declinului.
Au!
Dacă nu avut o durere de cap acum un minut, acum am.
Nu ai nimic împotrivă, nu-i aşa?
Ăăă, nu.
Ce, am altceva am de făcut?
"De ce nu."
"De ce să nu-ţi acorzi de o şansă?"
"De ce nu."
"De ce să nu dansezi nebuneşte?"
"Dacă pierzi clipa."
"Poţi pierde mult."
"Aşa că, de ce nu?"
"De ce nu?"
"De ce să nu-ţi acorzi o şansă?"
Uau.
Îţi sunt aşa de recunoscător pentru ajutor.
Faci un lucru drăguţ pentru Isabella.
A, Paolo, unde suntem?
Via Condotti. Unul din cele mai scumpe
locuri din lume.
Trebuie să-ţi găsim un costum perfect.
O, hei, Isabella, Paolo!
Ciao!
Părul tău e aşa de blond şi aşa de inocent.
- Cine l-a vopsit? - Ăăă...
Insulă pe care am fost era foarte, foarte însorită
şi e din cauza soarelui.
Trebuie să şi noi stăm la soare, nu?
Ciao, bella!
Ciao, ciao, ciao.
Sunt aşa de înalţi!
- Toţi vor să fie ca tine. - Nu, vor să fie că Isabella.
Ia loc. Mă duc să-l aduc pe Franca. Vin imediat.
Uau! Nu te grăbi.
Voi sta chiar aici în rai.
Greu de imaginat,
când privim ruinele astea ale Forumului,
că aici a fost odată centrul comercial,
religios şi politic din Roma antică.
În regulă, acum, Forumul a fost înfiinţat
în secolul al VI-lea Înainte de Christos.
Şi o dată cu el, o nouă cultură urbană a luat naştere.
Ăă, ă, dom...
Da, Craft?
E timpul pentru spaghetti?
E 9:00 dimineaţa.
Şi? Niciodată nu ţi-a rămas spaghetti la micul dejun de la masa de seară?
Nu mănânc rămăşiţe.
N-ai avut nici sandwich cu spaghetti?
Această experientă culturală nu are, probabil, nici-un rost pentru tine.
Scuzaţi-mă, de unde aţi cumpărat geanta aceea Prada?
Craft! Sanders! Separaţi-vă.
Am făcut-o deja, d-ră Ungermeyer. Şi slavă Domnului.
De ce, oameni buni, nu faceţi ceva
care e la nivelul vostru?
Luaţi o pauză de 10 min şi duceţi-vă la cumpărături în timp ce eu râd un espresso.
Gagiul ăsta, în mod clar, se ocupă mult de bicepşi lui
şi nu suficient de abdomen. Şcoala veche, ce mai.
Au...
Bine ochit, frate.
Da, uită-te şi învaţă.
Întoarcerea lentă. Merge de fiecare dată.
Trebuie să vorbesc cu ele.
Nu aşa e întoarcerea lentă. Ele trebuie să vină la noi.
Ăă... Ciao.
- Ciao. - Ciao.
Vorbiţi engleza?
Da.
Nouă de prietenul tău ne place.
Argumente.
Argumente? Aşa îl cheamă?
Da, aşa.
Voi o ştiţi pe cea de pe copertă?
- O, Isabella. Sigur. - Sigur,
Credeţi că aţi putea traduce ce scrie, pentru mine?
Ăă, numai dacă ne faci cunoştinţă cu Argumente.
Pot să păstrez revista, atunci?
S-a făcut!
E-n regulă. Să mergem.
Bună, Argumente.
Argumente?
Engleză?
Vorbeşte engleza.
Single-ul nostru e în engleză şi Isabella are nevoie să exerseze.
Ce ai făcut?
Ăă, ă, ăă...
Arăţi... arăţi ca o şcolăriţă.
Maximus, ce nu e în regulă?
O adori pe Isabella.
Cuminte Maximus.
Foarte ciudat.
E ceva...
ceva foarte diferit la tine.
Restul.
A făcut o impresie bună pe insulă.
E schimbată.
Da.
Ei bine, nu pot să pun haine pe chestia asta.
Tu... dregi părul.
Dregi sprâncenele.
Dregi buzele.
- Of! - Şi tu, dregi urechile!
Să dreagă urechile?
Bijuterii.
Asta e limba pe care fiecare fată o înţelege.
Ok. Diva... bună.
Rochia... rea.
Trebuie să dregem asta.
Ok, nici una din astea nu mă reprezintă.
De ce râzi la mine?
Nu trebuie să să fii tu.
Dacă trebuie să urc pe scenă ca fiind Isabella,
atunci trebuie să am încredere în mine,
şi la asta mă pricep cel mai puţin.
- Toţi suntem la fel. - Nu şi tu.
Ba da, şi Isabella la fel.
Contează cu îşi înfruntă temerile
că să devină puternică.
Isabella nu o lasă pe Franca di Montecatini
să-i spună ce să poarte.
Isabella îi spune lui Franca.
Ok, vrei să zici că ar trebui
să-i spun lui Franca Monteca... teca... tecatini
cum să mă îmbrac?
Da.
Testează-ţi tăria.
Vai! Vai, vai.
Nu-ţi plac hainele mele?
Nu. Nu. Ad.. Ador hainele tale.
Dar nu vreau ca tu să mă îmbraci.
Ce?!
Vezi, nu sunt păpuşa ta.
Sunt Isabella Parigi,
şi mă îmbrac singură.
Aşa că, variante.
Am... am nevoie de variante.
Chiar îmi plac astea două. Tu alegi.
Amândouă.
Asta e culoarea pe care am purtat-o la ţinuta de primăvară.
Danny Kessler a crezut...
Uitaţi-vă la voi. Aţi crede că sunt americancă.
Sunt, cum se zice...
teribilă?
Insula. Ar trebui să te duci mai des.
La revedere, Lizzie. Salutare, fantastico.
- Iată! - Mulţumesc.
Mulţumesc.
Sunt gata pentru prim-planuri.
Nu-mi vine să cred că nici un tip din Roma nu mi-a dat întâlnire.
Uite.
Paolo...
Trebuie să mergem!
De unde măreşti imaginea la chestia asta?
Scuzaţi-mă.
Îmi pare rău. Eu doar...
Hopa! Prezenţă!
Să mergem! În autobuz, şi apoi la hotel!
Haide! Haide! Haide!
Să mergem! Să mergem!
O clipă!
Okey! Salutare.
Hotel Cambini. Sunt Giorgio.
- Du-te! - Ăă? Ce?
Aştepta.
Scuzaţi-mă, puteţi să reparaţi umbrela?
Nu se închide.
De ce e deschisă dacă nu plouă?
Umbrela asta e încăpăţânată.
Aduce ghinion o umbrelă deschisă înăuntru.
În hotelul Cambini, nu e ghinion. Hei, mulţumesc.
Pe rând. Nu alergaţi.
Vârsta înaintea frumuseţii, ă?
Îmi pari straniu de mare şi cunoscut.
Ce etaj?
Mulţumesc. Etajul 1.
Ok.
Un mic indiciu pentru tine...
apeşi pe buton, liftul se mişca.
Liftul nu e sigur.
Eşti angajat aici?
- Nu. - Nu.
Cine eşti tu să-mi spui că liftul nu e sigur?
Eu sunt Serghei.
Serghei.
Va trebui să stai jos imediat.
Doar pentru că eşti o halcă de muşchi slavici
asta nu înseamnă că nu o să ajungi pe lista mea,
Liftul e sigur acum.
Hei! Umbrela!
Te simţi mai bine?
Mama?
E puţin fierbinte încă.
D-ră Sanders, eşti drăguţă
să ai grijă de ea pentru mine?
Adică să fac diverse chestii pentru ea? De ce aş fi pedepsită?
Nu eu sunt aia bolnavă.
La anu', mă duc cu ceilalţi
în parcul de distracţie.
Te-ai ars rău de tot.
Ai fost plecată din camera asta.
Ce?
De unde ştii?
Te rog.
Sprâncenele tale sunt, în sfârşit, aranjate, părul tău luceşte,
manichiură proaspătă.
Am mirosit acetonă de cum am intrat în hol.
Ok, dar nu mai turnat la d-ra Ungermeyer.
Încă.
Nu până nu-mi dau seama cu ce o să mă aleg din asta.
Acum vomită tot, Dorkerella.
N-o să mă faci să vorbesc, niciodată!
Ştiu... ştiu că sună nebuneşte,
dar cred că Paolo chiar mă place.
Cum s-a putut întâmpla? Cum de-ai obţinut călătoria mea?
Cum de Lizzie McGuire trăieşte această fantezie
şi eu nu pot să pun gheara pe un italian
care să-mi cumpere spaghetii?
Ăă, Kate, tu nu mămânci spaghetii.
Aş mânca şi resturi dacă un italian mi le-ar cumpăra.
Şi, bănuiesc că ai vrea să păstrez tăcerea?
Da. Ţi-aş fi recunoscătoare.
Păi, îmi voi ţine gura
dacă tu îţi ţii gura că eu îmi ţin gura.
Şi când ne vom întoarce acasă, eu voi "cool" din nou,
şi tu te vei transforma într-un dovleac.
O, Dumnezeule. E ea.
Ce faci?
Ăă. E o poveste lungă.
Ce vrei? Am închis.
Vre... vreau să vorbesc cu Lizzie.
Păi, vorbeşte.
Mă gândeam că, poate, ştii tu,
afară în curte.
Dacă e vorba de universul ăla paralel
starul-rock-italian, Lizzie-a-devenit-brusc-o-divă,
ştiu totul deja.
Şi-a dat seama.
Rea şi isteaţă.
Acceptă asta. Teme-te de asta.
Poate ai vrea să arunci o privire la asta.
Sunt pe prima copertă a unei reviste.
Vreau să mulţumesc tuturor
celor care au crezut mereu în mine pentru această onoare.
Ştii ce zice aici?
Paolo şi Isabella vor cânta
la gală premiilor muzicale.
Ei bine, va fi o greşeală.
Nişte italience mi-au tradus.
Paolo nu ţi-a spus?
Mmh, nu.
Nu crei că e ciudat că el a încercat să-ţi ascundă asta?
Îţi vine să crezi?
Poate e chestie de ultimă-oră.
Nu sunt lucrurile astea planificate cu luni înainte?
Când ai devenit un expert în spectacolele italiene?
Se cheamă bun-simţ, pe care-l am din plin
că să-mi dau seama că nu ştiu nimic despre "întoarcerile lente".
"Întoarceri lente"?
Lasă.
Dacă vrei să crezi un puşti italian
pe care crezi că îl cunoşti după două zile
pentru că e o vedetă internaţională,
e bogat şi are păr superb, n-ai decât.
Gordo.
O, Dumnezeule! A venit devreme!
Lizzie.
O, Doamne! Trebuie să mă îmbrac.
Te acopăr eu în caz că d-ra Ungermeyer face
vreo prezentă în miez de noapte.
Mulţumesc. Îţi rămân datoare.
Of!
Mamă, tată, am găsit ceva pe Internet
cred că ar trebui să vedeţi amândoi.
Ce e?
De când e Lizzie în Europa,
m-am gândit să fac nişte e-căutări pe Italia.
E drăguţ, fiule.
Dar ce am găsit nu e-asigurant.
De fapt, s-ar putea să vă şocheze.
La ce ne uităm?
Poate nimic, poate ceva.
Vedeţi, potrivit sondajelor,
74% din adolescenţii italieni
zic că le-ar place să se întâlnească cu o americancă.
De unde ai statisticele astea?
Sunt disponibile pentru oricine are un computer.
Nu trebuie să-ţi faci griji pentru sora ta.
E bine păzită. D-ra Ungermeyer e acolo.
Dar ce e ea, "vede-tot, aude-tot"?
O, te rog.
Matt, pe cât de interesant e ce zici tu,
unde vrei să ajungi?
Bine, m-ai prins.
Întodeauna te prind.
Nu ştiu nici măcar de ce am încercat.
Contrazice ce am zis, dar...
mi-e dor de sora mea.
Gata. Am zis-o.
Acum ştiţi.
Ştiu că am pârât-o tot timpul,
dar acum că e plecată, eu..., eu...
O, dragă, şi nouă ne e dor de ea.
Atât de mult.
Mă simt aşa de singur!
O! Ascultă-mă.
Nu e nevoie să falsifici statistici.
Doar vino la noi cu adevărul, ok?
Ştiu asta, mamă.
Dar e aşa de greu.
Mi-e dor de ea aşa de mult!
Nu-mi vine să cred că te-am lăsat să convingi
să o las să plece în excursia aia.
Mă duc să iau paşapoartele.
O, puiule.
- Paolo. - Şi.
Ce e asta?
Ăă, o maşină.
Uie, noi chiar o să cântăm?
Scusa.
Nu-mi vorbi în italiană.
E aşa de adorabil.
Paolo şi Isabella vor cânta la gală de premiere?
Şi.
Şi?! Păi, de ce nu mi-ai spus?
Am vrut să-ţi zic, dar mi-ai zis să nu-ţi dau telefon la hotel.
Urcă. Îţi explic totul pe drum.
Vreau să-ţi arăt Grădinile Tivoli înainte de apus.
Haide.
Trebuie să te întorci până la ora 10:00.
Ok.
Şi, Serghei unde e?
Nu eşti singura care se strecoară noaptea.
Isabella şi eu urma să cântăm,
dar după ce Isabella n-a mai vrut să vorbească cu mine,
Le-am zis producătorilor că nu o să mai cântăm.
Le-am zis că Isabella are probleme cu gâtul.
Şi, ce s-a întâmplat?
Adică, ce s-a schimbat?
Isabella s-a schimbat.
Adevărata Isabella sau Isabella eu.
Tu. Un reporter ţi-a auzit cuvântarea,
şi a scris că vocea Isabellei e-n regulă.
A mai zis că engleza ei e foarte bună.
Compania de înregistrări a sunat,
şi a zis că ne vor da în judecată dacă nu cântăm.
Ce?
Şi, te vor determina să cânţi?
Adi... adică noi să cântăm?
Nu-ţi face griji, carină. Mă voi descurca.
Uite.
Uite, Paolo, nu cred că o să meargă.
Nu pot să cânt în faţa unei audienţe.
N-aş lăsa-o pe mama să mă audă cântând nici măcar la duş.
Te voi învăţa tot ce e nevoie să ştii.
Ok.
Şi, ce o să facă Isabella când o să mă vadă pe mine în locul ei?
Nu o să te vadă. E plecată pe o insulă încercând să depăşească momentul.
Haide.
Iată legământul meu către tine.
Eu, Paolo Valisari,
nu te voi lăsa niciodată, Lizzie McGuire, să te faci de râs.
Dacă dau greş, să petrec şapte zile
cu femeia aceea înfricoşătoare care face prezentă.
Se numeşte d-ra Ungermeyer.
Carină, nu tot ce ţi-am promis s-a îndeplinit?
Toată lumea crede că eşti Isabella.
Ai parte de aventura vieţii tale.
I-ai spus chiar şi lui Franca di Montecatini
s-o întindă!
Nu crezi că noi am putea cânta împreună?
Cred.
Păi, n-ar trebui.
E aşa de minunat.
Da, eşti minunată.
Hei.
Ce ai acolo, mititelule?
- Ăă nimic. - Ce e asta?
Ăă, nu e Lizzie! Nu!
- Ba da, este. - Nu, nu este.
Îmi cunosc fiica. Eu i-am dat colierul ăsta.
Gata, spune-mi ce ştii şi eu nu.
Zborul ţine numai 14 ore, tată.
Înghite biscuiţii ăia.
Avem o zi mare. Panteon-ul, Coloseum-ul.
Ăă, stop.
Trebuie să duc caisele astea lui Lizzie.
Arăta bolnavă ca un câine azi dimineaţă.
D-le Gordon, ai vreo problemă?
Nu, vroiam decât...
Încep să fiu de acord cu Etan.
- E nevoie să mâncăm mai multe spaghetti. - Tu eşti omul!
Îmi pare rău.
E vreun motiv să nu vrei să mă duc sus?
Nu, chiar... cred că ar trebui să mergem.
Uf, Roma e mare, timpul e puţin.
Ei bine, când ajung sus...
şi o să ajung sus...
Mă aştept să o găsesc pe d-ra McGuire în pat.
Poate o fi în baie sau... sau undeva.
Încep să am presimţirea
că nu a fost bolnavă deloc.
Nu, nu, nu! A... a fost!
Pun pariu că toată chestia asta a fost un şiretlic
ca să se strecoare afară din hotel, nu-i aşa?
Da, aşa... e.
Aşa e?
Ei bine, Lizzie şi cu mine vorbeam de aventuri,
şi nu ştiu.
Ah, varsă tot, Gordon.
Lizzie e sus. E vorba... de mine.
Eu sunt cel care se strecoară.
- Tu? - Dar... dar...
Mi se ia o piatră de pe inimă.
Realizezi ce înseamnă asta?
N-ar mai trebui să aştept de la dvs. O recomandare pentru Universitate?
Ar trebui să-ţi cauţi valiza, Gordon.
Te duci acasă.
Oh, te-am mirosit de la început.
David Gordon.
Linguşitor netrebnic cu o agendă ascunsă.
Ei bine, te-ai ars.
Dragostea ne înaltă acolo unde ne locul.
Uau. Locul ăsta e marfă.
Şi.
Eşti sigur că e-n regulă că suntem aici?
Şi.
Şi aici unde suntem, mai exact?
E sala de repetiţii.
Dar Collosseum va arăta mai ceva ca aici.
Serghei!
Dacă vrei să convingi lumea că eşti Isabella,
trebuie să urci pe scenă.
Trebuie să dansezi...
şi să cânţi.
Doar sicronizează-ţi gura cu muzica.
Oh. Deci vrei să fac play-back.
Şi.
La fel că Isabella.
Ştii cântecul, da?
Uh, păi, mda. Adică, am CD-ul vostru, dar...
Păi atunci încearcă.
N-am de gând să încerc.
Ok.
A fost rău?
Ăă, da.
Dar e bine să şi cânţi.
Pe bune... pe bune să cânt?
Arată mai realistic când faci play-back.
- Tu nu cântai. - Dar eu nu o să fac play-back.
Nimeni nu o să te audă. Microfonul vă oprit.
Trebuie să încerci.
Te rog?
Ok.
Brava.
Şi acum să dansăm!
Hei!
Mă bucur că eşti trează. Am avut cea mai extraordinară noapte.
Mă duc să-l iau şi pe Gordo ca să vă povestesc la amândoi.
Nu-l vei găsi.
Ce?
De ce? Unde s-a dus?
Probabil se urcă în avion acum.
De ce?
Te-a acoperit în totalitate
şi a fost trimis acasă.
Nu... nu-mi vine să cred.
De ce... de ce ar fi făcut asta?
Pui întrebarea asta la modul serios?
Sună la liniile aeriene şi vezi dacă avionul lui Gordo a decolat!
- Ştii ce zbor e? - Şi, şi,
Voi suna.
Nu-mi vine să cred că Gordo ar face asta pentru mine.
Poate nu-i în avion încă.
Poate m-aş putea duce la aeroport şi...
Şi ce?
Nu ştiu.
M-au pus să aştept.
Ultimare chemare pentru Zborul Luftansa 6240,
cu plecare spre Los Angeles.
Mulţumesc foarte mult.
Avionul a plecat.
Cine e fata asta?
Am fost pe insulă,
încercând să uit de toată situaţia asta.
Poate cineva să-mi spună ce se întâmplă.
Eu pot. Aceea e prietena mea Lizzie McGuire.
Lăsaţi-l. Lăsaţi-l.
Îţi cer să-mi spui tot ce şti
despre Lizzie McGuire.
Îţi cer să-mi spui totul despre Paolo Valisari.
L-am lăsat, pe el şi toate gândurile despre el pe insulă.
L-oi fi lăsat tu pe el pe insulă,
dar Lizzie McGuire e acolo prefăcându-se că eşti tu
aşa că nu tu vei fi dată în judecată.
Trebuie să vorbim între patru ochi.
Viaţa lui Gordo e ruinată din cauza mea.
Ce egoistă sunt!
Ce ai de gând să faci acum?
S-a terminat.
Mă duc să mă denunţ la d-ra Ungermeyer.
Lizzie, vei fi trimisă acasă.
Şi nu o să-l mai poţi ajuta pe Paolo.
N-am să reuşesc niciodată
să fac asta aşa cum mă simt acum.
Ok. Bine. Renunţă.
Dar atunci tot ce a făcut Gordo va fi în zadar.
Acum, tu ştii că lucrurile stau rău când Kate începe să aibă dreptate.
Ştiu un lucru cu siguranţă.
Ce?
Că nu va mai trebui să mă prefac bolnavă azi.
D-le Craft, vă aflaţi în cel mai istoric
şi minunat oraş din lume.
Nu a avut nici-un efect asupra ta?
Păi, de fapt, a avut.
Caldarâmul îmi zdrenţuieşte rotile.
Schimbându-le într-o pereche de păsări pterodactyls.
Ai lăsat măcar vreo urmă prin lista de cărţi.
Am terminat-o.
Ai citit 11 cărţi?
Adică am terminat de citit lista.
McGuire.
Lizzie McGuire.
Şi, şi, suntem în ghidul de călătorii.
Nu. Nu.
Nu.
Noi suntem părinţii lui Lizzie.
Ah! Şi!
Voi chema un taxi. E foarte departe.
Mai simte cineva nevoia să urce pe masă?
Cine întreabă de McGuire?
Vă lăsasem deja patru mesaje,
dar a fost ochiul meu atotvăzător tot timpul.
Unde s-a dus Sanders?
Lizzie? Draga mea?
Iubito?
Super-marfă!
Unde e Lizzie?
Ai ceva poze deochiate sau casete video
cu ea cât a fost aici?
Spune-ne unde e Lizzie, sau scândura asta o să ia aer.
E posibil să fie la lnternational Music Video Awards
făcând dublură pentru pop-starul Isabella, care îi este totalmente geamănă.
De ce vă uitaţi toţi aşa la mine?
Prinţul William?
Spune-i că trebuie să aştepte.
Hei, Paolo!
Şi.
Ce?
A zis că tu să intri pe aici, dreapta scenei,
şi eu trebuie să intru prin stânga scenei.
Ce-i cu rochia mea? Trebuie să mă îmbrac.
E la tine în cabină.
Lizzie, ai timp destul.
Linişteşte-te. Ai să reuşeşti.
Bineînţeles că am să reuşesc.
Vorbim de mine aici.
Nu cred că am să reuşesc.
Lizzie, trebuie.
Am repetat împreună. Cunoşti cuvintele, paşii.
Vei fi grozavă. Ştiu asta.
De unde ştii?
Fiindcă.
Fiindcă tu străluceşti ca lumina soarelui.
Paolo. Paolo.
31 de minute până la începere.
Lizzie.
Gordo! Ce cauţi aici?!
Lizzie, nu asta contează acum.
Trebuie să mă asculţi.
Mă simt aşa de aiurea. Nu-mi vine să cred că tu ai făcut asta pentru mine.
- De ce nu ai plecat? - E o poveste lungă.
Vreau să o aud, dar trebuie să-mi iau rochia.
Ascultă-mă.
Paolo îţi întinde o cursă.
Despre ce vorbeşti?
De fapt, mie îmi întinde o cursă.
Ciudat, ăă?
Foarte ciudat.
Foarte, foarte ciudat.
Toată povestea despre Paolo care îşi face propia lui muzică
pentru o carieră solo.
E Isabella.
Ea e cea care cântă live.
Paolo e cel care face play-back, nu eu.
Isabella vrea să iasă din mascarada asta.
Paolo e doar un mincinos.
Toată asta a fost o schemă ca să-ţi întindă o cursă
şi să te facă de râs pe scenă
ca să arate ca şi cum Isabella nu ştie să cânte.
Şi, şi, e adevărat.
Paolo vrea să distrugă cariera Isabellei.
Dar Paolo nu mi-ar face asta niciodată.
Nu vă cred.
Isabella...
Lizzie, ce cine o să crezi,
pe băiatul pe care-l cunoşti de o viaţă întreagă
sau pe băiatul pe care abia l-ai cunoscut şi care zice,
"Străluceşti ca lumina soarelui"?
Ok. Păi, atunci, eşti aici acum, aşa du-te şi cântă.
Dar nu sunt blondă. Paolo şi-ar da seama că sunt eu,
şi va găsi o scuză să plece.
Dar dacă vrem să ajungem înapoi la el
în fata întregii lumii în direct la TV,
trebuie să-l facem să cânte.
Şi chiar să cânte, nu să facă play-back.
Cum? Ce ar trebui să fac?
Nu pot să cânt live!
Schimbă-te! Schimbă-te!
Schimbă-ţi hainele
du-te pe scenă şi fă ce ai făcut la repetiţii.
Totul va fi în regulă, îţi promit.
- Am un plan. - Ce plan?
28 de minute până la începere.
Deci, care-i planul?
Nu ştiu.
Nu, vezi, nu contează biletele,
pentru că fiica noastră e acolo
interpretând un faimos pop-star,
aşa că trebuie să intrăm!
Ăsta zice toată lumea.
Destul!
- Uhh! - Uhh!
Să mergem!
A adus Paolo bandă cu voce pentru mine?
Nu. Nu, nu a adus-o. Nu e nici-o bandă.
Paolo a zis că o să cânţi live, aşa cum o faci mereu.
Paolo şi Isabella!
Sandro, opreşte microfonul Isabelei.
- Ce înseamnă asta? - Opreşte microfonul!
Cântă-mi, Paolo.
Ok.
Spuneţi "bună seara" noii mele prietene din America, Lizzie McGuire!
Paolo a încercat să o folosească ca să vă tragă pe sfoară
făcându-vă să credeţi că nu pot să cânt.
Lizzie McGuire e o fată drăguţă. Ai încercat să-i faci rău.
Lasă-mă să plec Serghei. Tu lucrezi pentru mine.
Nu mai lucrez, Paolo. Îmi dau demisia.
Paolo!
Paolo nu poate să cânte. Acum trebuie să înfrunte muzica.
- Totul a fost o minciună? - Nu, doar...
Vreţi să ne auziţi cântând?
Aşteaptă! Isabella!
Dă-i bătaie! Şi!
Lizzie!
Fugi!
Lizzie a avut parte de tot ce trebuie să primeşti
când te duci în Europa.
Aventură, romantism, totală încredere.
Da?
Ei bine, dacă toate astea i se pot întâmpla lui Lizzie McGuire,
un lucru îl ştiu cu siguranţă, că nu ştiu nimic.
Asta-i tare de tot.
Ce?
Fete care cred că ştiu totul sunt o excepţie de la regulă.
Pe bune?
Ooo, pe bune.
Dar ce-i cu tine de n-ai pârât-o pe Lizzie?
Adică, asta nu...
nu îţi stă ţie în fire.
Asta e bună.
Daaa,
Mama, tata, sunt aşa de bucuroasă că aţi reuşit.
Nu m-aţi fi crezut niciodată.
De asta să fii sigură.
Am crezut că după tot ce am făcut, voi fi pedepsită.
Eşti pedepsită pentru tot restul verii, draga mea,
dar suntem cu adevărat mândri de tine.
Minţind, chiar şi pentru un scop nobil, nu te reprezintă, Gordon.
Da. Ştiu. Ştiu.
Sunt o meduză mincinoasă, linguşitoare, fără coloană vertebrală
cu o agendă ascunsă.
Am priceput.
Poate că e adevărat, dar să-ţi spun ceva.
Micuţa Divă mi-a spus totul.
După cum văd eu lucrurile, eşti un prieten devotat, Gordon.
Şi loialitatea merge mână în mână cu d-ra Ungermeyer.
Mulţumesc.
Hei, gândeşte-te.
Avem patru ani de liceu de petrecut împreună.
Bunătăţuri.
Serghei e flămând.
Aşa e şi d-ra Ungermeyer.
Eşti o muiere straşnică.
Protejezi plozii ca leoaica.
Serghei e impresionat.
Hmm. Eşti încă pe lista mea.
Atâta timp cât sunt în frunte.
Hei, tu de colo!
Pun pariu că te întrebi, cine e Lizzie McGuire,
de unde a venit,
şi care sunt cele mai stânjenitoare momente ale ei.
Ei bine, pot să-ţi dau acces total la astea,
pentru un preţ promoţional.
Hmm. Când eşti în Roma...
Da, da. Fă ceea ce fac Romanii, nu?
Nu.
Noi nu ne şantajam surorile.
Ca fost comandant în marina italiană,
îţi ordon să părăseşti ţara.
Nu!
Hei.
Deci, încă o furiseală de dragul vremurilor vechi?
Da. Sună bine.
Ok.
Nu!
Şi, o să-ţi fie dor de locurile astea?
Nu ştiu.
Kate zice că ar trebui să mai stau şi să-mi expediez bagajele dinainte,
pentru că atunci când plec, nu va mai fi la fel.
Se înşeală, ca de obicei.
Nu trebuie să fi în Roma ca toate astea să se întâmple.
Crezi?
Ai încredere în mine.
Ai avut în încredere în tine tot timpul.
Gordo?
Ce?
Mulţumesc.
Cu plăcere.
Da.
Aşa că, ăă, vrei să ne întoarcem la petrecere
ca să nu mai dăm de bucluc?
Da. Nu-mi mai permit să dau de bucluc.
Da.
Traducere şi adaptare: Florin Bigan
Subtitrare downloadata de pe www.RegieLive.ro
Vă rugăm să evaluaţi această subtitrare la adresa www.osdb.link/znyh Ajuta alţi utilizatori să aleagă cele mai bune subtitrari