Bună ziua, Detroit.
Ce plăcere să mă aflu aici.
Doamnelor şi domnilor,
noi cei din domeniul vânzării materialelor stomatologice,
ne aflăm în Oraşul Motoarelor pentru un motiv...
Furnizarea instrumentelor de precizie, de calitate,
profesioniştilor care au nevoie de ce e mai bun.
Mulţumesc.
Mulţumesc foarte mult.
Vă rog, aşezaţi... vă.
Mă uitam puţin peste discursul meu.
Te tot uiţi pe el de două săptămâni.
Iubitule, ştii discursul, eu îl ştiu.
- Şi copiii îl ştiu. - E important, Susan.
E vorba despre toţi reprezentanţii de vânzări din NE Americii.
E foarte important.
Te-ai comportat foarte bine, Andy Fiddler.
Acum îmbracă-te. Avionul tău pleacă la 7:00.
Detroit e un oraş al sporturilor, iubito.
Poate îţi aduc un jucător de la Pistons.
Fă-mi un serviciu. Adu-te pe tine înapoi.
Detroit nu e Wisconsin.
AGENT FĂRĂ VOIE
E un jaf!
60 puşti AR-15,
30 M-4, 6000 cartuşe de muniţie 5-5-6
şi trei duzini de puşti M-16, toate au fost furate
din seiful acestei clădiri.
Dar nu de asta te-am dat jos din pat la ora 5:00, agent Vann.
Vrei să-mi spui cum partenerul tău a ajuns limitator de viteză
pe autostrada 94? Să-ţi spun eu cum.
Partenerul tău a fost omul din interior la jaful ăsta.
După ce au luat armele, el a devenit în plus.
Să-ţi mai spun ceva,
ceva ce am învăţat în 20 de ani la Afaceri Interne,
dacă un poliţist e mânjit, în 9 cazuri din 10, şi partenerul este.
Nu m-ar mira dacă tu ai fi cel care l-a lichidat.
Ai pata pusă pe mine?
Hai să ne lămurim, acum, aici, tu şi eu.
Nu?
Atunci dă-te la o parte, nu-mi mai consuma timpul.
Nu pari prea supărat pentru partenerul tău.
Dacă vrei să mă acuzi că nu sunt supărat, n-ai decât.
Am să scriu o mărturisire completă despre faptul că puţin îmi pasă.
Dacă era mânjit, a primit ce merita.
N-am terminat cu tine.
Dar eu am terminat cu tine, şi dă-mi voie să-ţi spun
ce am învăţat în toţi anii în poliţie...
Să nu ai încredere în nimeni.
Asta include şi partenerii
şi mai ales rahaţii de la Afaceri Interne.
Ne mai vedem, Vann.
Am încercat să ţin Afacerile Interne departe de tine.
Booty. Nu te băga în asta.
Sunt deja băgat în asta.
Armele alea vor ieşi din oraş în mai puţin de 24 de ore.
Da, dar nu poţi pregăti o tranzacţie în 24 de ore.
- Uită-te la mine. - Vann, să nu faci vreo prostie.
Da, locotenente.
La revedere, şedere plăcută. Sper că a fost un zbor plăcut.
Am avut un zbor perfect, şi sper să-mi poţi face un serviciu.
Vorbeam cu una dintre stewardese,
şi discutam despre periuţe pentru limbă. Am găsit una în geanta mea.
Sper că o poţi da mai departe.
- Vând materiale stomatologice. - Da, sigur.
Domnule, trebuie să vă daţi la o parte.
Spuneţi-i că e ziua perierii limbii
şi a pregătirii anti-bacteriene,
care îi vor asigura cea mai proaspătă respiraţie.
Uită-te la asta.
E un Ladysmith placat cu nichel, cu inserţii de crom. Uite.
- Simte-l. - E destul de greu.
- Da, şi tu, iubito. - Poftim?
- Rahat! - Stai, aia e o maşină de poliţie!
Dă-ţi fundul jos de pe maşina mea, Booty!
Hai!
Fundul tău e încă pe maşina mea, Booty!
Fugi mai repede, Booty! Mişcă braţele! Ridică genunchii!
- Eşti total ieşit din formă! - Ce vrei, omule?
- Să cumpăr nişte arme! - Nu ştiu despre ce vorbeşti!
Vorbesc despre un stâlp de telefon.
Poftim?
De ce trebuie să repetăm asta de fiecare dată?
Porcăriile astea repetitive îi fac pe oamenii ca mine
să se consume la muncă.
Cineva a curăţat un seif noaptea trecută. Cine a fost?
- De unde naiba să ştiu? - Am să controlez botul maşinii.
Dacă miroase a fund, am să te bat ca pe un sclav fugar.
Nu, nu, gata, gata.
- Gata ce? - Poate am auzit ceva.
Spune-mi ce ai auzit.
Ceva despre marfă multă pe piaţă. Atât.
Ştii cum îmi dau seama că minţi?
Miros rahatul care îţi iese din gură.
Nu, gata! Poate îl cunosc pe unul dintre tipi, bine?
Atunci pune-mă în legătură. Spune-i că ai găsit cumpărător.
Are deja un cumpărător. Ai venit prea târziu.
Spune-i că-i dau dublu. Pot să-i dau 20000 bani gheaţă, imediat.
20000? Omule, cu atât poţi doar să guşti.
Doar atât am nevoie.
Pune-mă în legătură. Acum.
- 38,50 $ . - Frumos condus, dle...
- Bedwetter? - Bedwe-teer.
Văd că sunteţi din Turcia, dle Budweeder.
Am 20$, 40$. Poftim. Păstrează restul.
Am fost în Turcia de curând...
Santos, care-i treaba?
- Am nevoie de 20000. - Da, n-avem toţi nevoie?
Am nevoie în bancnote nemarcate şi amestecate şi mă grăbesc.
Nu sunt bancomatul tău personal.
Hai, Santos.
Ştii că ai să mi-i dai, aşa că termină cu prostiile.
Nu am atâţia bani acum.
Nu, nu. Vezi? Minţi. Eu personal am băgat un milion, bani gheaţă,
în seiful de acolo luna trecută,
într-o cutie care ştim amândoi că nu a ajuns încă la proces,
deci o ai încă aici.
Ce s-a întâmplat între noi, Santos?
Unde s-a dus iubirea?
Îţi dai seama că e vai de mine dacă îi pierzi?
Trebuie doar să îi arăt. Ţi-i aduc înapoi după-amiază.
Hai, acum du-te şi adu-i.
Am să pregătesc hârtiile până te întorci.
Bine, dar am nevoie de bani înapoi până la ora 4:00.
Poţi să ai încredere în mine.
Hai, acum. Mă grăbesc.
Formează cifrul ăla, iubire.
Or să-ţi arate puţin din marfă apoi îţi vor spune
unde să duci banii. Nu vor marfa şi banii în acelaşi loc.
Booty, cu asta mă ocup.
Nu-i cunosc pe tipii ăştia. Nu sunt din oraş.
Ce ştii, Booty?
Ăsta e locul. Acum o să-ţi dea o armă şi un telefon
şi te sună mai târziu pentru bani.
Aşează-te la colţul tejghelei
şi să ai la tine un "USAToday." "USAToday," ziarul.
Uite, am făcut ce mi-ai cerut. Eu am terminat.
Ar fi bine să te grăbeşti.
Mâine la ora asta armele vor dispărea.
- Vrei să guşti? - Poftim?
- Poftim şi gustă. - Asta e pentru degustat?
Aşteaptă să te sunăm.
Poftim?
Are o armă.
Nu, nu, asta nu e... Nu, nu, nu e arma mea.
E bărbatul care stătea aici... tocmai a plecat.
Aoleu, are o armă!
O bag înapoi în pungă. Înapoi în pungă.
Lasă arma!
- Lasă arma! Acum! - Da.
- Da, las arma. - Las-o jos!
Las arma. Am lăsat-o.
- Am lăsat-o. - Taci.
În regulă.
Ţi-ai ales ziua greşită pentru un jaf, nemernicule.
Nu e arma mea. Mi-a dat-o un tip.
- Ce tip? - Un tip. Mi-a dat o pungă.
- Mi-a zis "Gust-o. Gust-o." - Ce-a zis?
- Ceva de gustat. - Spune-mi ce a zis.
Exact, cuvânt cu cuvânt.
A zis, "poftim şi gustă", dar nu era nimic de gustat,
doar un telefon şi o armă. Eu am venit doar pentru o cafea...
- Rahat. Ei cred că eşti eu. - Ei cred că sunt negru?
Nu, nu cred că eşti... Biroul federal "Alcool, tutun şi arme".
Tu vii cu mine.
Poftim? Dar n-am făcut nimic!
- Deci, Simon? - Imediat.
Gata, l-am găsit.
"Fiddler, Andy. Milwaukee, Wisconsin."
Nu e federal, nici poliţist.
- Nu are cazier. E curat. - Da, e prea curat.
- Dă-l dracului. - Nu, stai puţin.
"Istanbul, Turcia. Vamă."
- "Trafic." - Turcia? A făcut puşcărie?
- La Interpol are mandat de arestare. - A scăpat de turci?
Nu mai spune. Tipul ăsta e mai deştept decât pare.
Măcar nu poate fi mai prost decât arată.
Şi cum arată tipul?
Păi... avea dinţi foarte buni.
- Cum arată? - Arată bine.
Avea o faţă frumoasă, foarte chipeş.
Era un bărbat foarte atrăgător.
Nu... nu pentru mine.
Adică, sunt însurat cu o femeie.
Şi chiar dacă nu eram însurat,
nu voiam să spun atrăgător în sensul ăsta.
- Pe mine nu mă atrăgea. - Descrie-mi-l.
Păr scurt. Păr scurt,
care îi făcea capul să pară mai mic decât este,
şi spun asta pentru că mi s-a spus că am capul destul de mare,
şi când m-am uitat la al lui, era de parcă...
ştii când te uiţi printr-un binoclu invers, se vede...
E al tău. Răspunde!
Alo.
- Turcule. - O clipă, te rog.
Poţi să crezi asta? Vrea să vorbească cu turcul.
- Tu eşti. - Eu sunt?
- Tu eşti. - Eu sunt turcul?
Uită-te la tine.
Turcul la telefon.
Ascultă, turcule. Când sună telefonul ăsta, răspunzi.
- Înţelegi? - Da, răspund.
- Tu şi numai tu. E clar? - Eu şi numai eu, clar.
Perfect. Acum ascultă, o să pui pachetul în tomberonul
de la colţul din NVal intersecţiei Fort şi Woodward, în cinci minute.
- Alo. - Deci ce a zis?
Ceva despre un pachet şi un tomberon.
Eu n-am nici o legătură cu asta. Am venit aici la un congres.
Puţin îmi pasă.
În care tomberon?
Fort şi Woodward.
Ia pachetul ăsta, pune-l în tomberonul ăla,
şi poţi să pleci.
Vreau să vă atrag atenţia, dle,
că v-am reţinut figura,
în eventualitatea că apar...
Orice fel de probleme.
Ştii ceva? Asta nu e pentru tine.
Pentru cine e?
E pentru... altcineva.
- Cine? - Altcineva.
- Cineva pe care nu cunoşti. - Încearcă-mă.
Nu, nu te încerc. Ăsta nu e gunoi, bine?
Asta e o afacere,
deci nu pune mâna, te rog.
Bine, dă-mi punga.
- Dă-mi punga. - Iisuse.
- Nu e punga ta. - Vezi ce face?
- Mi-a luat punga. - Cine e tipul ăsta?
- E punga mea! Nu e a lui. - La naiba!
Bine, bine. Ce-i cu tine?
- Dă-mi drumul. Bine? - Urcă. Urcă!
- Urcă în maşină! - Cred că ar trebui...
Ar trebui să căutăm un alt tomberon.
Ce dracu' e cu tine?
Ţi-am cerut să faci ceva, şi ai stricat tot.
- Alo. - Ce dracu' e cu tine?
Ţi-am cerut să faci ceva, şi ai stricat tot.
Da, păi n-a fost bine plănuit.
Nu, ascultă-mă, Turcule. Ştii ceva?
Adu pachetul la intersecţia First şi Bagley,
şi aşteaptă acolo.
Deci ce a zis?
Întoarce-te aici!
Scuzaţi-mă.
Acum ai să plăteşti.
Ieşi din maşina mea!
Ieşi! Aoleu, are o armă!
Mamă!
9-1-1. Ce urgenţă aveţi?
- Alo, am fost împuşcat. - Îmi puteţi spune locaţia?
- Nu ştiu. În centru. - Unde în centru, dle?
Un bărbat într-o maşină neagră m-a răpit.
Aveţi numărul de înmatriculare?
Da, o clipă.
"347 DNB." Grăbiţi-vă.
Am sunat la 911.
- O să ai probleme mari. - Urcă.
- M-ai împuşcat. - Te-am zgâriat.
Tot împuşcat se cheamă!
Păzeşte-ţi fundul.
Puteai să mă omori acolo.
Dacă voiam să te omor, acum erai mort.
Am vrut să te zgârii, te-am zgâriat. A fost un glonţ de antrenament.
Eu sângerez, chiar dacă îi spui "glonţ de antrenament".
Poftim, foloseşte asta.
Sos Taco?
Da, e antiseptic natural.
Dă-ţi cu puţin pe fund ca să nu se infecteze.
Da, nici nu vreau să ştiu cum ai descoperit asta.
Şi ce faci, ţii asta în torpedou
şi pui pe un sandwich cu salam şi apoi te dai pe fund?
Îl foloseşti sau nu. E fundul tău.
Nişte guacamole nu ai? Am auzit că e perfectă pentru comprese reci.
- Pune-l înapoi! - Bine, o să-l folosesc.
Nu trebuie să ai grijă la trafic?
Rahat. Cred că glumeşti.
Ieşi din maşină cu mâinile sus!
Ieşi din maşină şi arată-mi mâinile!
Întoarce-te! Mâinile pe cap!
- Nu, nu, nu sunt cu el. - Mâinile!
Nu-l cunosc! EI...
EI... el m-a răpit!
M-a luat împotriva voinţei mele!
EI... uite. Vezi?
Voia să-mi pună sos Taco pe fund.
Tipul e nebun.
Nebun.
- Mâinile! - Verificaţi-mi numărul maşinii!
Tu! Înapoi în maşină.
- Mâinile! - Vrei să-mi vezi mâinile?
Poftim.
Sunt agent federal. Verifică-mi numărul maşinii!
- Maşina e federală, dle. A.T.A. - Exact.
Agent federal.
Prizonier federal. Înapoi în maşină!
Interveniţi într-o anchetă federală.
Mişcaţi-vă fundurile!
A fost amuzant.
Dă-i asta şi pleci.
Dacă încerci să fugi şi de data asta,
am să-ţi bag un glonţ într-o parte a fundului care chiar îţi trebuie.
Deci îţi place marfa?
- Marfa? - Marfa.
Păi sunt zile în care îmi place,
şi zile în care nu-mi place.
Depinde. Nu mă pronunţ.
- Îţi place marfa, Turcule? - Da...
Îmi place marfa.
Mulţumesc pentru întrebare.
Deci aici sunt 20000, da?
În pungă. Hai.
Bun.
Bun. Un prima pas. Ţinem legătura.
Şi, încă ceva, Turcule...
Gata cu nebuniile, bine?
- Sigur. - Bun. La revedere.
Treci în maşină.
- De ce? - Încă n-am terminat cu tine.
- Ai spus că am terminat. - Am minţit. Fac asta.
- Acum ridică-te. Treci în maşină. - Nu.
Ridică-te!
Nu mă face să te alerg!
Îţi spun...
Stop!
Stop! Ajutor!
Ajutor!
Eşti arestat. Mâinile pe maşină.
Pe maşină!
Cine naiba e tipul ăsta?
Verifică asta.
E internaţional.
Ai grijă la cap.
Bine, până aici. Scriu o scrisoare.
- Numărul 3. - Numărul 3.
Trei, un pas în faţă. Trei, tu eşti.
- El e. - Sunteţi sigură?
N-am să-i uit faţa niciodată.
- Bine, mulţumesc. Puteţi pleca. - Scuzaţi-mă.
Aş vrea să vorbesc cu cine e şeful, vă rog.
Bine, numărul 3, rămâi. Restul pot să plece.
Mulţumesc.
Doamne, uneori trebui să ridici glasul.
- D-ta eşti şefa? - Da, eu sunt.
Doamne, de când aştept să vorbesc cu d-ta.
- Serios? - Numele meu e Andy Fiddler.
Mă ocup cu vânzarea materialelor stomatologice,
şi vă jur că niciodată n-am crezut că voi sta într-o secţie de poliţie
cu o rană de glonţ în şezut.
Dar sunt foarte supărat pe acest om,
şi pe întreaga operaţiune în general,
pentru că, sincer, nu am nici o legătură cu asta.
Nu aşa pare, dle Keister.
Arma pe care aţi folosit-o în acel restaurant
e furată din seiful Biroului "Alcool, tutun şi arme".
Arma cu care o jefuiaţi pe casieră.
Nu, nu, nu. Nu era nici un jaf!
Eu nu jefuiesc.
Vedeţi, chiar dacă îmi dau seama de unde aveţi impresia asta...
Avem şi o înştiinţare de la Interpol atunci când v-am verificat numele.
Aveţi mandat de arestare pe numele dv.
- Poftim? - Istanbul, Turcia, vă spune ceva?
Da.
Îmi spune ceva,
şi credeţi sau nu, am o explicaţie perfectă,
şi vi se va părea foarte comic.
- Pentru că e o poveste pe cinste. - Spuneţi-o pe drum.
- Puneţi mâna stângă aici. - Mi-am dus familia în Europa,
în vara lui '98, şi una dintre opriri a fost în Istanbul, Turcia...
Trebuie să îl vedeţi, dacă n-aţi fost niciodată.
- Oricum, soţiei mele îi plac... - Vann, la telefon.
...covoarele persane. Bine, nu mă plâng,
dar acel poliţist a fost foarte brutal.
Adică, nu a fost doar violent fizic,
dar, mai deranjant pentru mine, a fost foarte bădăran.
- Vann. - Fiica ta vrea să ştie...
...dacă vii în seara asta la recitalul ei.
Nu, nu pot.
Sunt prins în ceva acum.
Trebuie să plec. Îi spui asta din partea mea?
Trebuie să-i spui tu.
Şi când ne-am întors la hotel,
am descoperit că acel covoraş era prea mare pentru valiză.
Şi am hotărât să-l lăsăm la hotel,
să ni-l trimită când ajungem acasă.
La dreapta.
Şi am ajuns acasă, dar nu am primit covoraşul.
Ca să scurtez povestea, am primit o scrisoare de la hotel
în care scria că au oprit covoraşul la vamă.
E evident că acest covor era furat.
Era un covoraş de rugăciune vechi de 1000 de ani,
şi era furat, dar eu de unde să ştiu?
N-am ştiut, şi eu sunt cel care a pierdut 230 $ .
Da, totul a fost nevinovat, şi sunt sigur că înţelegeţi.
Înţeleg.
- Închide-l. - Poftim?
- Hai. - Poftim?
- Hai. - Ia-l de aici!
Poftim? Staţi puţin. Staţi puţin!
- Pe aici. - N-am făcut nimic!
- Hai. Mişcă-te. - Nu am...
Nu am... Nu am făcut nimic!
Ăsta e numărul acestui telefon.
Vreau să-l identifici.
Vreau proprietarul şi adresa. Sună-mă când l-ai găsit.
Bine.
Lou, pe mine mă cauţi?
Explică ce-i cu puştiul din Wisconsin.
Am pregătit o tranzacţie cu băieţii răi, el a intrat în asta...
...acum ei cred că el e eu. - Deci îmi spui...
...că armele sunt încă pe piaţă. - Da.
- De unde ştii că nu e o cursă? - Cu tipul ăsta?
- Da, cu tipul ăsta. - Nu cu tipul ăsta.
Bun, el unde e?
E în arest, şi o să rămână acolo.
Da, doamnă.
Rahat. L-au mâncat deja.
Un domn caucazian. Ochelari mari.
Da, n-a avut inima să-l bage acolo.
Mulţumesc.
- Hai. - Deci acum pot să plec?
Să pleci? În nici un caz.
Pregătesc un sandwich cu rahat, şi tu eşti maioneza.
Posesiunea unei arme furate, jaf armat,
şi guvernul turc doreşte să vorbească puţin cu tine
înainte să terminăm noi.
Bine, vreau să vorbesc cu un avocat.
Am dreptul la un telefon şi vreau să sun un avocat.
Dă-mi voie să-ţi expun variantele...
Poţi veni cu mine, ca un suspect cooperant,
sau poţi sta aici şi să te căsătoreşti în seara asta.
- Deci ce alegi? - Bine, ca să ne lămurim...
nu aleg să merg cu tine.
Aleg să nu rămân cu ei.
Stai puţin.
Asta e o echipă de nebuni.
În regulă, ca să nu existe nici o confuzie, uite cum e...
Eşti în lumea mea, nu a ta.
În lumea mea, responsabilităţile tale încep şi se termină cu mine.
Şi care ar fi acele responsabilităţi?
Tipii ăştia cred că vrei să cumperi arme de la ei.
Vreau să te mai întâlneşti o dată cu ei şi să stabileşti o tranzacţie,
...ca să-i pot aresta. - Mi se dezvoltă o uşoară fobie...
...faţă de întâlnitul acestor tipi.
Toată chestia cu întâlnitul devine iritantă, să fiu sincer.
Am făcut tot ce mi-ai cerut.
De ce nu pot să plec?
Ce legătură mai are asta cu mine?
Pentru că de fiecare dată când aceşti tip întâlnesc pe cineva nou,
sunt cu ochii în patru după Om.
Şi tu cu siguranţă nu arăţi ca Omul.
Eu nu arăt ca Omul.
Mulţumesc, pentru că asta nu clarifică absolut nimic.
Cine e Omul?
Potera, gaborul, curcanul,
agentul sub acoperire care îi va aresta.
Tu eşti un ticălos alb în care idioţii ăştia au încredere.
Păi, să ştii, oamenii au încredere în mine.
- Ăsta un e un compliment, rahatule. - Bine, ştii ceva?
De ce înjuri aşa mult?
Crezi că pari mai dur dacă înjuri tot timpul?
- Dracu' să te ia. - E bine. E foarte bine.
Foarte stilat. Ştii, aş putea înjura toată ziua,
spunând "D. Să te ia. D. Asta şi D. Aia."
"Şi la D-ului asta, nemernicului D-ului."
Dar nu o fac, pentru că trebuie să existe civilizaţie în lume.
Din întâmplare, e un truc ca să scapi de obiceiul ăsta.
De fiecare dată când îţi vine să spui cuvântul cu "D", spune-l,
şi apoi adaugă, "Doamne iartă-mă."
La dracu', Doamne iartă-mă.
Şi până să-ţi dai seama, o să spui "Ce, Doamne iartă-mă".
Ia să vedem.
- Doamne. Păi... - l-ai promis.
Întotdeauna îţi calci promisiunile faţă de ea.
Vrei ca fiica ta să crească la fel ca tine, fără încredere în nimeni?
- Nu e vorba despre asta. - Exact despre asta e vorba.
Ba nu.
I-ai promis că te duci diseară la recitalul ei.
A apărut altceva.
Fetiţa mea e balerină, şi are exact vârsta ta.
- Serios? - Da.
O ajut tot timpul la piruete.
Nu despre asta e vorba.
E vorba despre tine, că nu vrei să mergi...
Tatăl ei vitreg va fi acolo.
Dansează şi el diseară?
Şi cu poziţia corectă a picioarelor...
Poftim. E bine!
Da, e bine.
Tati, poate să vină şi Andy cu tine, diseară?
Uite, scumpo...
Tati nu poate veni diseară. Îmi pare rău.
Dar promit că am să vin data viitoare. Jur.
Am să mă revanşez faţă de tine.
Drac... Doamne iartă-mă.
Stai puţin.
Tati trebuie să plece, bine?
Bine. La revedere.
A fost o plăcere să te cunosc, Kate.
- Asemenea. - Deci, ce ai aflat?
- Proprietarul telefonului? - Da.
- Cortez. Manny Cortez. - Cine?
- Katie. - Mulţumesc.
Hai înăuntru, iubito.
Stai puţin.
Cortez e liftul din spate, etajul doi.
Rahat.
- Nu te ridica. - M-ai speriat, omule.
Ce mai faci aici, Cortez?
Trebuia să te întâlneşti cu noi la depozit, acum trei ore.
Te superi?
Sunt în mijlocul unei probleme.
Chiar nu-mi pasă.
Armele alea sunt prea fierbinţi, bine?
Adică, ai omorât un poliţist. Asta nu făcea parte din înţelegere.
Păi a devenit o problemă.
Uite, avem marfă.
Trebuie să ne plăteşti pentru ea.
Eu am ieşit, da?
- Nu pot face nimic cu armele alea. - Ştii ceva, Cortez?
Asta e problema ta. Ai banii sau nu?
Găseşte alt cumpărător, bine?
Şi ştii ceva?
Îţi sugerez să ieşi din oraş cât mai rapid posibil.
Închide uşa când pleci.
Sigur.
Cred că acum ne mai rămâne Turcul.
Aşa cred.
Ai o familie foarte frumoasă.
Ai o fată minunată...
...şi o soţie încântătoare. - Fostă soţie.
Fostă, da, dar pare o persoană foarte plăcută.
- Da. - Da, deci...
Deci nu a mers, nu?
Mă rog.
- Vrei să vezi familia mea? - Nu!
Mie mi-ar plăcea să-mi văd familia.
Ea e cea mai mare... Hannah, are 12 ani.
Încerc să o atrag în afacerea echipamentelor stomatologice,
dar cred că la vârsta asta, nu e încă ceva interesant.
Aici e mica mea balerină.
Iar ea e soţia mea, Susan, ţinând cea mai nouă membră... Emily.
Tocmai a făcut 2 ani. Şi deja vorbeşte un km pe minut.
Doar vorbeşte şi vorbeşte şi vorbeşte şi vorbeşte...
O adevărată moară stricată.
- Oare de la cine a moştenit asta? - Cred că de la mine.
Crezi?
Îmi pare rău pentru... situaţia ta.
Care situaţie?
Ai oameni care te iubesc,
şi totuşi pari un om foarte trist şi singuratic.
- Nu sunt singuratic. - Eu cred că eşti singuratic.
- Nu sunt singuratic. - Bine, nu eşti. Eşti singur.
Da, sunt singur, dar nu sunt singuratic.
Sunt două lucruri diferite.
Expresia "Nici un om nu e o insulă"îţi spune ceva?
Dar expresia "Închide ciocul" îţi spune ceva?
Şi acum?
Trebuie să-mi vizitez un prieten.
- Pot să merg cu tine? - Nu.
Dar chiar mi-ar plăcea să merg cu tine.
Toată lumea din cartierul ăsta îmi cunoaşte maşina.
- Nimeni nu se atinge de ea. - Bine.
Cortez.
Manny, unde eşti?
Iar te ascunzi sub pat?
Manny.
- Alcool, tutun şi arme. - Da, Vann la telefon.
Trimiteţi o maşină de morgă acasă la Manny Cortez?
- Traficantul de arme? - Da, a luat vaporul de lux...
...pe apa Sâmbetei,
mulţumită unui calibru.45 în piept.
Nu.
Bună ziua. Ieşi din maşină.
Ce faci?
Asta n-a fost o idee bună.
Doamne!
Se conduce destul de bine.
Idiotule! Tâmpitule!
Păi ai lăsat cheile în contact.
Nu e cel mai inteligent lucru pentru un poliţist.
Acum ar fi un bun moment ca să taci.
Ştiu că-ţi e aproape imposibil,
dar dacă îţi aud vocea în momentul ăsta,
nu voi fi responsabil pentru acţiunile mele.
Deci acum ar fi un bun moment ca să taci!
Am o mică întrebare.
Tot am o mică întrebare, şi cred că am dreptul...
Ce e?
Ai un plan?
Ce naiba trebuie să însemne asta?
Dacă dai greş cu un plan, plănuieşti să dai greş.
E doar puţină critică constructivă, bine?
Aşa reuşesc doi oameni care lucrează împreună să...
Noi nu lucrăm împreună,
deci scoate-ţi ideea asta din cap. Nu a zis nimeni...
...că lucrăm împreună. - Scuză-mă.
Tu m-ai băgat în asta,
iar mâine la ora 10:00 trebuie să citesc un discurs,
deci cu cât mai curând începi să mă tratezi ca pe un partener...
Nu suntem parteneri.
În nici un caz nu se va întâmpla asta.
Bine, atunci ce sunt?
Ce eşti?
Eşti târfa mea,
asta eşti... Târfa mea personală.
Te-am scos din arest ca pe un S.C.C.,
ce înseamnă "Suspect Care Cooperează,"
ceea ce înseamnă că eşti al meu,
ceea ce înseamnă că atunci când trag de sfori, tu dansezi.
Până atunci, stai acolo, ţii gura închisă,
şi nu scoţi o vorbă, ca o păpuşă ce eşti.
Salut, Booty.
Booty, ce faci, omule?
Să mergem, vino.
- Pasează mingea. - Ce faci?
Booty!
La naiba, omule! Hai, omule!
Booty, n-am mai terminat conversaţia noastră.
Omule, ţi-am spus tot ce ştiu!
Am să-ţi răzuiesc fundul prin gardul ăsta.
Hai, omule. Nu mai ştiu nimic!
Bine, bine, bine! Rahat, bine!
Îmi dai cartea aia de telefoane?
- Cine e tipul ăsta? - Nu ştiu cum îl cheamă.
Vrei să-ţi scoţi maşina din fundul meu, te rog!
Mulţumesc.
Cine sunt tipii cu care mi-ai făcut legătura?
- Am nevoie de nume. - Mă vor ucide, omule!
- Îmi vor ucide toată familia! - Nume!
Spune-i lui numele.
Spune-i numele. Numele!
- Uite... nu pot! - Spune-mi doar un nume.
- Nu pot! - Ştii ceva?
Inventează un nume! Spune-i ceva!
- Nu e nici un nume aici. - Nu, mă vor ucide.
Nu are un nume...
Bine, bine! Tipul din fotografie, numele lui este...
- Joey Trent, omule. - Bun nume. E un nume bun.
- E un nume bun. - Nu, e numele adevărat!
- Bine, continuă să vorbeşti. - Uite, n-am ştiut nimic...
...despre un poliţist omorât. - Da, sigur.
- Bine, cine e şeful lui Joey? - Nu ştiu.
Un tip din afara oraşului.
- Dă-mi un nume din afara oraşului! - Nu-i ştiu numele, omule!
- Rahat! - Nu mă mai bag.
Numele tipului e Kane!
Numele şefului echipei e Kane.
Asta e tot ce ştiu, în afară de reputaţia lui rea.
- Jur pe mama pentru asta. - Cine te-a pus în legătură cu Joey?
Cortez.
Nu e un semn bun. Cortez e mort.
Omule!
Scuză-mă.
Alo.
Bine. El era.
Ţi s-a terminat norocul, gagiule, dar vom termina conversaţia asta.
- Taci, omule. - Şi, Booty...
Păzeşte-ţi fundul.
Mi-ai spart dintele de aur!
- Unde mergem? - Barul lui Lucky, peste o oră.
- Atât a spus? - Nu, mai era ceva.
- Ce a zis? - Nu o să-ţi placă.
- Ai să te enervezi. - Spune-mi ce a zis.
- Vrea să aduc bani. Mulţi. - Cât? Cât?
- Eu sunt doar mesagerul. - Câţi bani?
- Jumătate de milion de dolari. - Poftim?
- Ştiu. A fost un şoc. - Rahat!
- Unde mergem? - La bancomat.
- Salut, Santos. - Slavă Domnului!
Am nevoie de cei 20000 înapoi.
Afacerile Interne vor să-mi controleze registrele.
Am nevoie de mai mulţi.
Ţi-ai pierdut minţile? Crezi că există vreo şansă
ca să-ţi mai dau încă 20000 $?
Îmi trebuie jumătate de milion.
Doar ca să-i arăt. Ţi-i aduc în jumătate de oră.
Pleacă.
Santos, deschide. Am ceva să-ţi spun.
- Ce? - Deschide şi îţi spun.
Ce e?
Uite cum stă treaba.
Dacă îmi dai jumătate de milion, îi arestez şi rezolv problema.
Dacă nu, pierzi 20000,
şi intri în rahat pentru că-ţi lipsesc.
Măcar aşa, dacă faci ce-ţi cer, mai ai o şansă.
De ce îmi faci asta?
Ai avut încredere în mine.
Hai.
- Mi-e foame. - N-o să mori.
Nu, nu. Mi-e foarte foame.
- Hai, omule. - Nu, am glicemia scăzută...
...şi mă simt slăbit. Nu am mâncat toată ziua.
- Aş vrea să mănânc ceva. - Bine, îţi iau un hamburger...
- Aş prefera altceva. - E gustos.
Carnea roşie...
...de cele mai multe ori nu se împacă bine cu mine.
Am să ajung la discursul meu, mâine dimineaţă?
Nu ştiu, omule. Asta nu e o prioritate pentru mine.
Ştii ceva?
Nu eşti o persoană prea plăcută.
Nu-ţi pasă de nimeni, nu ai încredere în nimeni.
Cu încrederea poţi să mori.
"Cu încrederea poţi să mori."
Nu e nimeni pe lumea asta în care să ai încredere?
Nu.
- Mama ta? - La naiba, nu.
Cum poţi să nu ai încredere în mama ta?
M-ar putea păcăli.
Cum poate cineva să treacă prin viaţă aşa?
Măcar sunt cinstit.
Ce, ai încredere în toată lumea pe care o întâlneşti?
Acord tuturor prezumţia de nevinovăţie, da.
Şi ce se întâmplă când te înşeală?
Cine să mă înşele?
Tu crezi că oamenii abia aşteaptă să-i înşele pe alţii?
Crezi că lumea e doar o mare înşelăciune?
Eu n-aş putea să trăiesc aşa. Eu n-am întâlnit pe nimeni
cu care să nu mă împrietenesc în cele din urmă.
Eu n-am întâlnit pe nimeni pe care să nu-l pocnesc în cele din urmă.
Trebuie să fii foarte mândru.
Arme şi împuşcături şi pocneală.
Ştii, probleme se pot rezolva şi fără să te atingi de armă.
Situaţie: Mergi pe stradă cu soţia ta,
un tip apare de nicăieri, te apucă din spate,
şi pune o armă la capul soţiei tale. Ce faci?
- Îl muşc. - Îl muşti?
Ai idee cât de puternică e muşcătura unui om?
Muşchii maseteri din mandibulă
pot exercita 45 kg forţă pe cm,
şi nici nu mai pomenesc de bacterii.
Muşchii maseteri?
- E din latină. - E o porcărie.
Hai, termină asta. Să mergem.
Poţi să-ţi permiţi asta, da?
Te simţi bine?
Ţi-am spus că am o problemă cu carnea roşie.
Dar trebuie să recunoşti că a fost un hamburger bun, corect?
Eşti sigur că te simţi bine?
Da, nu durează mult.
La naiba! Lasă geamul jos!
E doar puţină flatulenţă.
"Puţină flatulenţă"?
Un elefant ar putea face un rahat pe bancheta din spate
...şi nu ar mirosi aşa rău. - Putem să trecem peste asta?
Aoleu!
Bine, să facem asta.
E foarte simplu.
Le arăţi banii, stabiliţi timpul şi locul,
şi poţi să te întorci la hotel, să ţii mâine discursul.
Întrebare rapidă. Nu poţi să te duci acolo
şi să îl arestezi pentru că... de ce?
Vreau ca şeful lui şi armele să fie în acelaşi loc
în acelaşi timp. Asta e cu tot dansul ăsta.
Poftim, acum du-te.
Ţine minte, banii ăştia sunt doar pentru arătat.
Îi arăţi, închizi punga, îi aduci înapoi.
Şi dacă ceva nu merge cum trebuie?
- Totul va fi bine. - Da, dar şi dacă nu?
- Totul va fi bine. - Da, dar dacă nu va fi?
Dacă se întâmplă ceva şi nu se mai face tranzacţia?
Am să fac asta pentru tot restul vieţii mele!
Totul va fi bine.
Ţine minte... timpul şi locul.
Timpul şi locul.
Ticălosule!
Salut.
- Scuză-mă. - Te caut de microfon, amice.
- Bine. - Eşti curat.
- Deci? - Da.
- Născut norocos. Deci, e bine? - Bine.
Am să mă gândesc... Bine.
Perfect.
Bine.
Acum...
Tot ce ne trebuie e timpul şi locul,
şi am făcut afacerea.
Şi avem o mică problemă.
Cum?
Nimeni nu vine
cu jumătate de milion de dolari într-o oră.
Deci, spune-mi... cine eşti?
- Sunt om de afaceri. - Om de afaceri, bun.
Şi ce afacere, exact?
Ce afacere?
Livrez instrumente de precizie, de calitate,
profesioniştilor care cer ce e mai bun.
Punct.
Deci acum facem afaceri?
Uite, Turcule.
Trebuie să vorbesc cu şeful meu.
Atunci de ce vorbesc cu tine, Joey?
De unde îmi ştii numele?
Pentru că... îţi ştiu numele.
Eu ştiu nume.
Să zicem că m-am născut norocos, bine?
Eşti norocos?
Şi încă ceva, de acum încolo vorbesc numai cu Kane.
Uite, Turcule, nu pot să mă duc să-i spun lui Kane
să renunţe la o afacere pe care o are deja pregătită
doar pentru un tip pe care nu-l cunosc
îmi arată nişte bani. Ai înţeles?
Ţine banii. Nu-mi pasă de bani.
Crezi că-mi pasă de bani? Nu-mi pasă de ei.
Pot face rost de bani. Consideră asta un depozit de bună credinţă.
Şi spune-i lui Kane că mai sunt destui de unde au venit ăştia,
dar numai dacă nu-mi mai consumă timpul.
Şi încă ceva.
De acum încolo...
Te sun eu.
- Comprende? - Comprende.
Scuză-mă.
- Unde sunt banii? - I-am dat lui.
I-am spus că am să-l sun pentru oră şi loc,
şi am ieşit! Trebuia să-l vezi!
Ai dat jumătate de milion de dolari, gheaţă...
...unor traficanţi de arme? - Corect.
Luate-ar naiba!
Dobitocule! Ticălosule!
N-am mai văzut pe nimeni atât de furios.
- Bine. - La naiba!
Ai spus că nu se va întâmpla nimic neprevăzut...
Şi ia ghici, s-a întâmplat ceva neprevăzut!
Ce-i opreşte să ia banii şi să fugă?
Pentru că ştiu că vor primi mai mulţi de unde au venit şi ăia.
Voia să renunţe. A trebuit să schimb planul...
...deci acum eu comand. - Deci acum tu eşti şeful?
- Într-adevăr. - Tu eşti Omul!
Da. Eu sunt Omul.
Şi ce ar trebui să facem acum, Omule?
Cred că îi lăsăm să fiarbă puţin.
Ştii despre ce vorbesc? Apoi îi sunăm...
...peste câteva ore. - Şi între timp...
...ce facem, Omule?
Mergem la recitalul fiicei tale.
Nu.
- Tati! - Steluţo.
Ştiam că ai să vii.
Mulţumesc că mi-ai amintit de seara asta.
E prima dată
când te-am auzit mulţumind, de foarte mult timp.
- Îmi pare rău. - "Mulţumesc" şi "Îmi pare rău"?
Cred că noul tău partener are o influenţă bună.
- N-ai tu idee. - Andy, el e Mark.
- Ce mai faci? - Mă bucur să te cunosc.
- Vann. - Mark.
Ar fi bine să mergem.
Hai, Katie.
- Pa, tati. - Pa, scumpo.
- Pot să spun ceva? - Nu.
Cred că încă o iubeşti.
Şi dacă n-ai să treci peste asta,
ai putea pierde cealaltă femeie din viaţa ta.
Doar un gând.
Erai aşa drăguţă.
Iepuraşul Barney ar trebui să fie în sertarul de jos, scumpo,
pentru că acolo e patul lui.
Bun, scumpete, nu te simţi mai bine?
Bine, scumpo, mami e acolo?
Bună, Susan. Nu, nu, e totul în regulă.
Da, congresul merge grozav.
Ştii, eu sunt... eu sunt Omul.
Da, am să ajung acasă mâine seară,
deci ne vedem atunci.
Şi eu te iubesc, draga mea.
Pa.
Mulţumesc.
De ce nu mergem să facem chestia asta...
...să te întorci la familia ta? - Serios?
Fă doar chestia asta, şi gata.
Bine. Întrebare:
Când spui "gata", spui "gata" adică terminat,
adică nu mai e nimic de făcut, "gata"?
Sună.
Am o întrebare.
Nu e normal,
ştii tu, să avem nişte întăriri,
pentru o asemenea situaţie?
- Nu te aud chemând întăriri. - Exact.
Mă duc.
Mi-au transpirat mâinile.
Doar fii Omul.
Cine e ăsta?
Am venit să-l cunosc pe asociatul tău.
- El e asociatul meu. - Păi, ştii ceva?
- Arată ca un poliţist. - Aşa e.
Arată ca un poliţist, dar în mod sigur nu e poliţist,
deci hai să terminăm cu asta aici şi acum.
- Cum am zis, Turcule, el cine e? - El cine e?
E... târfa mea.
Târfa ta?
Târfa mea personală. Târfă, vino încoace.
Hai, hai, hai.
Eu trag sforile şi el dansează.
Aşa e? Eşti târfa lui?
De ce nu-i răspunzi omului?
Poţi să vorbeşti, târfă.
Vreau să te aud zicând-o.
Cine e târfa mea?
- Eu sunt. - N-am auzit. Tu ai auzit?
- Nu. - N-am putut să aud nimic.
Nu putem să auzim. Cine e târfa mea?
- Eu sunt târfa lui. - Bravo băiatu'
În regulă, urcă... târfă.
Treci în spate, târfă.
- Ne apucăm de vintre? - Da, ne ocupăm noi.
- Urcă. - În regulă.
- Şi unde e omul tău? - E aici.
- Unde? - Te uiţi la el, dobitocule.
Eu sunt Kane. Mai poţi să-mi spui Joey, răspund la ambele nume.
Dar adevărata întrebare este, cine eşti tu?
Eu sunt omul cu banii.
Şi mai bine, sunt singurul om cu bani.
E doar o mică problemă, omule cu bani.
- Care anume? - Eu cred că eşti poliţist.
Da, sunt.
Numele meu e Vann.
Wade a fost partenerul meu.
L-am urmărit de la bun început.
Puteam să-l prind pe el, pe tine, toată gaşca,
dar aşteptam momentul potrivit.
Vreau să intru.
E adevărat. E de la "Alcool, tutun şi arme".
- Deci ştiai despre lovitură? - Sigur că da.
Crezi că nu ştiu ce face partenerul meu?
De unde ştiu că n-ai venit aici să te răzbuni pentru partener?
Te rog. S-a jucat în ploaie, s-a udat.
Deci aşteptai pentru momentul potrivit şi ăsta este?
Pot să te fac scăpat din interior şi pot să mişc armele.
Ştii că am banii, pentru că omul meu,
tocmai ţi-a dat jumătate de milion de parcă nu era nimic.
Nu eşti singurul cu conexiuni, agent Vann.
- Am un cumpărător. - Aveai un cumpărător.
Manny Cortez. Din păcate, cineva a băgat un calibru.45 în el.
Acelaşi tip de glonţ pe care l-au scos din partenerul meu, Wade.
Unii ar putea numi asta coincidenţă,
dar eu nu cred în coincidenţe. Tu crezi?
Nu chiar.
M-am gândit că vei duce afacerea mea la Manny,
pentru că eşti lacom.
Dar acum văd că eşti doar disperat.
Ai rămas cu un camion plin de arme şi n-ai cumpărător.
Deci cum va fi, Joey... Kane?
Ţi-ai dat seama de tot, nu-i aşa, agent Vann?
Vom vedea. Să mergem.
Înot plăcut, doamnelor.
Spune-mi că n-ai urinat în piscină.
Stai puţin, stai puţin.
O să facem afacerea cu poliţistul ăsta?
Urcă, Vin.
Hai. Acum.
- Cred că asta e. - Da.
Te poţi întoarce în lumea materialelor stomatologice.
Da!
Da.
Dacă vrei să vii mâine, să ştii, pot să rezolv.
Nu, sunt încă prins în chestia asta.
Da, da, sigur.
Era doar o idee.
A fost interesant.
Da, păi...
Poate data viitoare când sunt în oraş, te caut.
Sau nu. Nu trebuie...
Doamne.
Urăsc despărţirile astea lungi.
Deci...
Păi... pe curând.
Da, ai grijă.
Noi, cei din domeniul interesant al materialelor stomatologice
am fost la limita tehnologiei şi ştiinţei
timp de mulţi ani. Şi mai ales azi,
fie că sunt coroane de porţelan,
fie că sunt implanturi dentare,
acestea elimină rapid protezele dentare
şi punţile dentare
din gurile pacienţilor,
fie folosirea peroxidului carbamidic,
în combinaţie cu lumina ultravioletă,
care a redus timpul albirii dinţilor
la o singură şedinţă de o oră.
Da, garantăm...
...un alt an de excelenţă în acest domeniu.
Şi în cele din urmă, suntem aici...
"pentru a asigura instrumente de precizie, de calitate,"
"profesioniştilor care cerce e mai bun!"
Mulţumesc!
Mulţumesc.
L-ai omorât!
- L-ai ucis, Andy. - Crezi? Da!
- Dle Fiddler. - Da!
Veniţi cu noi.
- Unde mă duceţi? - Aveţi grijă la cap.
A spus că am terminat. Ce se întâmplă?
Sperăm să ne spuneţi dv., dle Fiddler.
Nu ştiu cine credeţi că sunt.
Ştim exact cine sunteţi. Ce nu ştim,
e cum un tip ca d-ta a luat-o pe un drum greşit aşa repede.
Iată-te la întâlnirea cu un traficant de arme
din afara ţării, pe nume Joey Trent.
Şi aici stăteai de vorbă
cu Hector Babcock, alias Booty,
un traficant de arme pe care l-am găsit în portbagajul maşinii sale.
Aţi umblat cu oameni periculoşi,
dar poate nu ştiţi exact cine e adevăratul băiat rău,
agentul Derrick Vann, noul dv. Prieten bun.
El e cel care l-a împuşcat pe Booty în cap.
Nu.
- N-ar face asta. - Nu?
- Nu. - Priviţi-l Manuel Cortez.
Alt traficant de arme pe care l-a vizitat Vann.
În cele din urmă, dar nu ultimul,
partenerul său, fostul partener, ar trebui să spun.
Deci avem un agent A.T.A. Mort,
un informator mort şi un traficant de arme mort.
Singura conexiune? Agentul Vann.
Da, nu cred asta.
De ce nu? Pentru că eu tip aşa de treabă?
De ce credeţi că nu a chemat întăriri?
Nu voia poliţişti în apropiere.
Nu ştiu nimic.
- Rahat! - Nu ştiu nimic!
Rahat! Eşti băgat până în gât, amice.
- Ce vreţi de la mine? - Vei purta un microfon...
...şi vei obţine mărturisirea lui Vann că a participat la lovitură
şi şi-a ucis partenerul.
- Doar atât? - Nu ai de ales.
Serios? Şi dacă spun, "Nu, mulţumesc"?
Atunci Departamentul de Justiţie
te va băga într-un rahat uriaş.
Cât de plăcut.
Crede-mă, dle Fiddler, cea mai bună alegere
este să participaţi la acest S.C.C., adică "Suspect..."
"Suspect Care Cooperează." Ştiu, am fost asta.
Nu a mers prea bine.
Stai să stabilim asta.
L-ai scos din arest, i-ai dat jumătate de milion,
apoi i-ai dat drumul?
Tipul e reprezentant de vânzări din afara oraşului.
Serios? Crezi că fost o coincidenţă
că a apărut în exact locul potrivit,
la exact momentul potrivit, în restaurant?
Eu nu cred în coincidenţe. Din câte ştii tu, poate fi...
...agent A.I. Sub acoperire. - L-ai căutat de microfon?
N-a trebuit. Tipul era speriat de moarte jumătate din timp.
Nu pot să cred că tocmai tu ai înghiţit povestea lui,
dl Nu-am-încredere-în-nimeni.
Cum te-ai prostit atât de repede?
Acum te-au băgat şi pe tine în lovitură,
partenerul tău e mort, la fel şi informatorul tău.
Booty e mort.
Ţine minte, tipul ăsta e un ucigaş cu sânge rece,
dacă simte ceva, te trimite la morgă.
Trebuie să verific doar sunetul.
- Vrei să spun ceva? - Bun, am auzit.
- Am auzit.
- Am spus că am auzit.
Nu cred că pot să fac asta.
Fă doar chestia asta pentru noi şi gata.
Bine, ştiţi ceva? Trebuie să nu mai spuneţi asta.
Tipul m-a ajutat să pregătesc o tranzacţie
care se va finaliza din moment în moment.
Am nevoie să-mi dai o unitate de asalt care să mă sprijine.
Uită. Vreau insigna şi arma ta. Eşti suspendat.
Rahat.
Insigna şi arma, acum!
- Vorbeşti serios? - Încerc să te apăr.
Avem un agent mort în braţe şi nu ştiu absolut nimic
din ce ai făcut în ultimele 24 de ore,
doar că ai pierdut o groază de bani şi te-ai împrietenit la cataramă
cu agentul de la Afaceri Interne, care o să te aresteze.
Şi privirea aia nu mă sperie.
Sunt la un centimetru distanţă.
Eşti la un centimetru prea departe, bine? Arma şi insigna.
Te înşeli.
Tipul e la un congres chiar acum, ţine un discurs.
Serios? Atunci cine e ăla care stă în spatele tău?
Ghici cine e?
- Ce naiba faci aici? - Ştiam că ai să întrebi.
Tocmai mi-am terminat discursul,
şi aveam puţin timp până la avion,
şi m-am gândit să trec să văd ce faci.
Să stăm de vorbă?
Putem sta de vorba undeva?
- Da? - Bd. A, depozitul 3, acum.
Nu uita banii.
Hai să vorbim în maşina mea. Vino.
În maşină? Mergem la maşină.
Terminat.
Misiunea 1, vehiculul iese de pe Michigan şi First.
Am recepţionat, Suport Aerian.
Rămâi la distanţă să nu fi auzit, dar nu-i pierde.
Recepţionat.
Deci, unde mergem?
- Vrei să fii linguşit? - Mergem să vedem prieteni vechi.
Am avion la ora 5:00,
şi nu ştiu dacă o să am timp să...
- Voiai să stăm de vorbă? - Da.
- Atunci să stăm de vorbă. - Bine...
- Deci, ce mai faci? - Bine.
Ai microfon (wired)?
Da. Sunt emoţionat (wired).
Sunt un "zburător" foarte fricos,
am anxietate înainte să zbor cu avionul.
Deci devin foarte speriat înainte de zbor.
Nu credeam că se vede.
- Deci, ţi-ai recuperat banii? - Ba nu.
Ai chemat întăriri?
Am chemat vreodată întăriri?
Nu.
Crezi că sunt mânjit.
- Spune-mi tu. - N-am să-ţi spun nimic...
...rahat de la Afaceri Interne. - Poftim?!
Credeai că m-ai păcălit, nu? Mi-ai servit toate minciunile alea,
...tot timpul. - Ţi-am servit minciuni?
Exact. Minciuni!
Stai aşa, domnule!
M-ai împuşcat, m-ai târât prin tot oraşul,
m-ai folosit să-ţi aranjez afacerile murdare.
Am veşti pentru tine, moşule,
nu mai sunt târfa ta!
Acum vreau adevărul, şi îl vreau acum!
Cred că eşti implicat şi cred că l-ai omorât pe Booty.
Rahat! Tocmai a stricat tot.
- L-am omorât pe Booty? - Am spus, "Cred că l-ai omorât".
De unde naiba ştii că Booty e mort?
Exact, de unde să ştiu? Nu ştiu. Nu aş ştii,
deci nu mă pot înşela mai mult aici.
Să-i dăm drumul, domnilor.
Înăuntru.
Ţinta s-a oprit, se face tranzacţia.
Mi-au spus să obţin o mărturisire de la tine.
Ştiu.
Să-i dăm drumul?
Jos!
S-au tras focuri, repet, s-au tras focuri!
Adu-mi o trupă de asalt!
- Ieşi. - O să murim. O să murim.
Calmează-te.
Nu o să murim.
- Ai încredere în mine. - Să am încredere în tine.
Uite armele, unde sunt banii mei?
Să te întreb ceva.
A zis că sunt târfa lui sau târfa lui tâmpită?
Crezi că o să vin aici cu un portbagaj plin de bani
ca tu să mi-i iei şi să mă omori? Atât de prost arăt?
În caz că eşti, am să vorbesc foarte încet.
Dacă nu ai 2,5 milioane de dolari în maşină,
o să muriţi amândoi. Chiar acum.
- Nu prea cred. - Da, şi de ce?
Pentru că am venit însoţiţi.
Ticălosule.
- Eşti arestat. - Ăsta e un indiciu.
Când ajunge trupa de asalt? Am nevoie de ei acum.
Ia spuneţi, care dintre voi, Spice Girls...
...mi-a împuşcat partenerul? - Eu sunt ăla.
Înseamnă că tu eşti Scary (Înfricoşătoare) Spice.
- Da? - Da.
Domnilor, să nu ne pierdem capetele.
Pentru că toţi avem oameni pe care vrem să-i mai vedem.
Eu am familie.
Şi tu ai o fiică, sunt sigur că şi tu ai pe cineva.
- Eu nu am pe nimeni. - Lasă-mă să termin.
Ai pe cineva nu în sensul tradiţional de a avea pe cineva...
Acum te am pe tine.
Trebuie să învăţ să nu mai vorbesc.
- Acum dă-te înapoi! - Sau ce?
- Chiar trebuie să o spun? - Dacă îl împuşti, te împuşc şi eu.
Şi mai bine,
pistolul ăsta poate să facă o gaură prin voi amândoi.
- N-ai face asta. - Vrei să pariezi?
Nu ţi-ai împuşca prietenul.
Ba da, ar face-o şi a făcut-o...
...dar sper că n-o va face. - Taci.
Nigel, ia-i arma.
Dă-i arma lui Nigel şi lasă-te încet în genunchi.
Renunţă.
Eşti singur, agent Vann.
Poate că pare aşa,
dar prietenul meu Maseter îmi apără spatele.
- Cine? - DI Maseter.
Un tip latin. 45 kg forţă.
Bună încercare.
Acum am să număr până la trei,
şi dacă nu-i dai arma lui Nigel,
şi nu te laşi în genunchi,
am să-ţi trag un glonţ între ochi.
Unu, doi...
Trei!
Intraţi acum, hai! Hai, hai!
- Echipa SWAT! Nu mişcaţi! - Rahat!
Hai! Hai! Hai!
Eşti viu? Eşti lovit?
- Da. - Unde?
În fund.
În fund? Lasă-mă să mă uit.
Rahat! Dă-te de pe mine!
Mă duc să aduc sosul Taco.
- În regulă. Încet. - Pe burtă! Jos! Acum!
- Bun, să mergem! - Ai grijă la dreapta!
Să presupun că agentul Vann
a fost exonerat de Afacerile Interne?
Nu, nu aşa repede. Vreau să văd fiecare cent din banii ăia.
Păzea, că vine!
Ce zici de acum, scârţan nenorocit?
Mulţumesc că m-ai adus, serios,
dar cred că mă pot urca singur într-un avion.
Da, sunt sigur,
dar vreau să văd cu ochii mei.
Spune-mi că nu am auzit ce cred că am auzit.
Nu e nimic, nu mi-aş face griji.
- Nu e nimic. - Ai mâncat prânzul...
...când te-ai întors la hotel? - Am mâncat ceva.
Ce ai mâncat exact?
- Un sandwich. - Ce fel de sandwich?
Sandwich cu friptură.
Rahat! Ticălos nemernic!
- Vai de mine. - Măicuţelor.
Sfinte Iisuse!
Acesta e apelul de urcare la bord...
Pe aici, vă rog, dle.
E în regulă, dle, pe aici.
Dle, veniţi cu mine, vă rog.
Pe covoraş, vă rog.
Mâinile înainte. Atât, mulţumesc.
Aveţi ceva în fund, dle?
Da. Un glonţ.
E blocat permanent în fundul meu
şi l-am încasat la datorie...
...salvându-i fundul. - Pot să garantez asta.
Am să vă rog să treceţi în spatele paravanului, dle.
Va trebui să aduc o echipă pentru căutarea în cavităţi, vă rog.
Ba nu, la dracu'! Asta n-o să se întâmple!
- Nu, nu, nu. - Dle nu puteţi trece...
...de acest punct... - Nu-ţi face griji.
Niciodată nu trec de acest punct.
Vezi ce ai făcut? Acum nu pot să părăsesc oraşul.
Îmi pare rău.
Atunci, cred că ar trebui să plec.
Spune-i "la revedere" micuţei tale balerine din partea mea.
Tu salut-o pe a ta.
Păi...
- Sau nu şi spunem că am făcut-o. - În regulă.
Ţi-am spus că întotdeauna mă împrietenesc cu oamenii.
Pa, Vann.
Andy.
- Echipa de căutare în cavităţi? - Da, dle.
Unde naiba aţi fost?
Tipul pleacă.
Costum gri, valiză maro.
Grăbiţi-vă!
Dle! Scuzaţi-mă! Dle!
Da, trebuie să facem o căutare în cavităţi, vă rog.
- Poftim? - Da, pe aici.
Cine e târfa mea?
- Durează doar câteva minute. - Dar nu am făcut nimic!