Do you want subtitles for any video? -=[ ai.OpenSubtitles.com ]=-
Venerabilul Alan Dee şi fosta dnă Easton.
Venerabilul William şi dna Breslow.
Venerabilul Nelson şi dna Winnie Mandela.
Doamnelor şi domnilor, Preşedintele Statelor Unite,
şi dna Bush.
Cum merge? Toată lumea-i aici! Ia te uită!
Salut, Peter.
Jack, sunt încântat c-ai venit. Bill, salut.
Fără barbă. Prea liberal. Bună, Frank. Trudy.
Salut, Peter. Sunt încântat că eşti aici.
În seara asta a venit toată lumea.
Vă mulţumesc foarte mult.
Dr Meinheimer, sunt încântat că sunteţi aici, dle.
Uşurel, grijă la cap!
- Cum te simţi, dragă? - Sunt bine.
Bun. Vă rog să luaţi loc.
Bine aţi venit. Mă bucur că aţi putut veni cu toţii.
Îmi face plăcere să remarc faptul că, în această seară, suntem gratulaţi
cu prezenţa unor atât de distinşi oaspeţi.
În această săptămână, aniversăm Săptămâna Întăririi Legalităţii
pe întreg teritoriul ţării.
Aş dori să-i dau cuvântul Comandantului Poliţiei
din Washington DC, căpitan Annabel Brumford.
Doresc să vă prezint un distins american, onorat în această săptămână
pentru uciderea celui de al 1.000-lea traficant de droguri.
Dlor şi dlor, vă rog să-l salutaţi
pe locotenentul Frank Drebin din Brigada de Poliţie.
Păi, ca să fim cinstiţi, pe ultimii doi i-am călcat cu maşina.
Din fericire, s-a dovedit că erau traficanţi de droguri.
Mulţumesc, dnă Comisar Brumford.
Acum, şeful personalului meu, John Sununu, vă va prezenta câţiva oaspeţi de onoare.
Mulţumesc.
Sunt foarte mândru să urez bun sosit oaspeţilor reprezentând
furnizorii de resurse energetice.
Mai întâi, şeful Societăţii Liderilor Industriei Petroliere,
mai cunoscută sub denumirea SPIL, dl Terence Baggett.
Preşedintele Societăţii Pentru Mai Mult Cărbune, sau SMOKE.
- Dl Donald Fenwick. - Mulţumesc foarte mult.
Şi preşedintele Biroului Atom Pentru Omenire - KABOOM,
dl Arthur Dunwell.
În ultimii 3 ani,
Administraţia noastră a încercat să definească o politică energetică naţională,
cu un impact decisiv asupra următoarei decade şi după aceea.
Pentru a se asigura că am ales calea justă,
Preşedintele l-a numit ca principal consilier în domeniu pe
dr Albert S Meinheimer.
Sunt sigur că vă este cunoscută reputaţia sa fără egal,
astfel că dr Meinheimer îşi va expune recomandările
la dejunul anual de la Clubul Naţional al Presei...
Dle Preşedinte...
Aş dori, mai întâi, să vă anunţ că
întreaga politică energetică a administraţiei noastre
se va baza pe recomandările dr Meinheimer.
Problema e prea importantă
pentru a o lăsa la îndemâna politicienilor cu interese speciale.
Cu atât mai mult, cu cât avem nevoie de o sursă independentă pe care
să ne bazăm acţiunile viitoare,
iar dr Meinheimer e recunoscut ca un expert în domeniu.
Dle Preşedinte...
dacă îmi e permis să spun,
sper că dr Meinheimer nu se va lăsa infl...
influenţat de aşa-zişii ecologişti.
Cu toţii cunoaştem reputaţia sa.
Cred că domnia sa ar putea să ne prezinte cercetările sale.
Dle dr Meinheimer...
La dracu', aşa se-ntâmplă de câte ori merg la cumpărături!
- Jane! - Dr Meinheimer!
- V-aţi întors mai devreme. - Iar tu ai rămas târziu aici.
Sunt sigur că o tânără fermecătoare ca tine are ceva mai bun de făcut sâmbătă seara!
Iartă-mă, draga mea. N-am dorit să fiu atât de direct.
Nu face nimic, dle doctor.
Te gândeşti iar la el? Cum se numea...Frank?
Da.
Nu-l poţi uita, aşa-i?
- Pe cine? - Pe Frank.
O, da!
Nu, nu pot.
Încerc. Doar că...
atunci când ai avut un asemenea bărbat...
Dar...dvs nu puteţi înţelege.
Jane, nu trebuie să fii aşa de dură cu tine însăţi.
Faci o treabă minunată aici, în institut.
Eşti cel mai bun director de relaţii publice pe care l-am avut.
Mulţumesc, dle doctor. Mă străduiesc.
Dar te văd aici, în fiecare noapte, după ora 22.
Trebuie să uiţi trecutul. Să ieşi şi tu în oraş,
să întâlneşti oameni noi, să te distrezi!
Există cineva cu care mă întâlnesc. Am vorbit despre cuvântarea dvs...
Bună seara, dră Spencer... Dle dr Meinheimer.
Bună, Norm.
Am şi uitat, cum a fost dejunul la Casa Albă?
Extraordinar!
Preşedintele a promis să introducă toate recomandările mele.
E minunat!
- Deci, vă veţi ţine discursul? - Da.
L-aş fi ţinut şi aseară dar a fost un invitat care a făcut
aşa un iureş încât nu m-ar fi auzit nimeni.
Hei, Al, Kent, ia uitaţi-vă!
Era în coşul de gunoi.
Ce ceas frumos! Oare de ce l-or fi aruncat?
Poate din cauză că-i în urmă cu 4 minute! Las-că-l pun eu!
Gata!
Mă numesc Sergent Frank Drebin, Detectiv Locotenent, Brigada de Poliţie.
Eram cu maşina la spălat, când am auzit apelul.
Atentat cu bombă în centru.
Mă îndreptam într-acolo în rolul de consilier al poliţiei DC
ca parte a Operaţiei Prezidenţiale "Adunarea Jegurilor".
De fiecare dată se întâmplă ceva pentru care nu eşti pregătit.
Vreun nebun sărit de pe fix,
supărat pe el însuşi, probabil în urmă cu plata chiriei,
în final, cedează nervos.
- Mă bucur c-ai venit, Frank. - Am venit cât am putut de repede.
Felicitări, am auzit că Edna e însărcinată iar!
Da şi dacă-l prind pe-ăla care a făcut-o...!
Căpitane, nu sunt semne de efracţie, nu lipsesc bani. Frate, ce explozie!
Încercăm să descoperim ce-au folosit.
- Mai sunt victime? - Chiar stai pe una.
Scoateţi-l de-aici.
Ăsta-i făcut zdrenţe!
Atenţie toată lumea! Frank a mai descoperit unu'!
- Vreun martor? - Unul, o femeie.
A văzut un bărbat ieşind chiar înainte de explozie.
Mai bine să-l lăsăm pe Nordberg să se ocupe de ea.
Nu. O fac eu cât e încă proaspătă.
Nu acum! A suferit o lovitură urâtă la cap.
Femeia arată destul de rău!
Mă ocup eu. Iertaţi-mă, dşoară!
- Am câteva întrebări... - Nici chiar atât de rău, Frank!
Îi dă indicii acolo desenatorului nostru.
Nu-mi venea să cred că era ea.
Era ca un vis. Totuşi, era acolo, exact ca în amintirea mea.
Acelaşi chip delicat şi frumos.
Un trup care putea topi brânza dintr-un sandviş aflat în încăpere.
Şi sâni care păreau a spune...
"Hei! Uitaţi-vă la ăştia!"
Era genul de femeie care te făcea să îngenunchezi
şi să-i mulţumeşti lui Dumnezeu că te-a făcut bărbat!
Îmi amintea de mama cu siguranţă.
Frank, încetează! Te uiţi la ea de parcă ar fi maică-ta!
Frank!
- Jane, n-am ştiut că locuieşti aici. - M-am mutat acum 2 ani.
- Ce fac copiii? - Noi n-am avut copii.
O, desigur!
- Cum a fost operaţia ta de prostată? - Bună. E ca nouă. Chiar mai bună!
Ştiu că e ciudat, dar nu mai eşti obsedat de relaţia noastră, nu?
Obsedat?! Doar pentru că acum 2 ani nu ţi-ai ţinut promisiunea de căsătorie?!
E o poveste veche, cât Partidul Democrat.
- Frank! - El a plâns în biserică.
Frank, abţine-te!
- A trebuit să returnez 13 mixere! - Ajunge, Frank, serios!
Am păstrat, totuşi, storcătorul de salată.
Jane, aici erai! Bună, Jane.
- Dânsul e dr Albert Meinheimer. - Nu vă ridicaţi.
- Încântat de cunoştinţă. - Nu mai puţin, sunt sigur.
Dar, nu ne-am mai întâlnit la dineul de la Casa Albă?
Niciodată nu uită un chip. Are memorie vizuală.
E groaznic ce s-a-ntâmplat aici. Sper că îi veţi găsi pe făptaşi.
Regret, dar avem cale lungă înaintea noastră.
Exact ca atunci când faci sex, e o ardoare fără sfârşit
şi când să treci la treabă, nu se-ntâmplă nimic!
Jane, în legătură cu omul pe care l-ai văzut aseară,
orice amănunt poate fi de folos.
Am dat desenatorului o descriere.
Ed!
Asta e tot, McTigue.
Să vină celălalt artist.
Ăla care nu se întâlneşte niciodată cu femei.
- Care trăieşte cu tipii ăia doi. - Corect. Sarenson!
Jane, aş dori să văd şi restul institutului,
dacă nu vă deranjează dr Meinheimer.
- Să începem cu zona de cercetare. - Bună idee. Pe aici.
- Ce ştii despre omul de azi-noapte? - E caucazian.
- Caucazian? - Da. Adică alb.
- Mustaţă. Cam 1,90 m. - Imensă mustaţă!
- Aici ce e? - Laboratorul nostru de cercetări.
Toate experimentele sunt controlate de maşinile de jos.
Cercetătorii noştri au petrecut ani cu experimente
şi, chiar în acest moment, aşteaptă rezultatele.
Dumnezeule!
Mulţumesc cerului că bomba n-a afectat laboratorul.
- Cine-ar fi putut dori aşa ceva? - Jane...
- Jane, ar trebui să ştii ceva... - Jane!
Quentin!
Jane, eşti teafără? Eram îngrijorat în privinţa ta.
Sunt bine. Mă bucur că eşti aici.
Scuze! Frank, el e Quentin Hapsburg de la Hexagon Oil.
- E o plăcere dle...? - Drebin. Frank Drebin.
Cred că am folosit câteva dintre camerele dvs de odihnă.
Sunt...sigur c-aţi făcut-o.
Aveţi vreo legătură cu institutul?
Oficial nu, doar că Jane şi cu mine ne-am văzut foarte des
în ultima vreme. Pisicuţa mea fierbinte!
Şi eu m-am întâlnit cu o fată drăguţă, o autoare.
A scris o carte despre problemele sexuale la bărbat. Probabil ai citit-o.
- Poftim? - Frank!
Sunt sigur că putem aborda lucrurile ca nişte adulţi responsabili ce suntem.
Nu-i aşa, dle Pantaloni Goi?
- Până aici! - Frank!
- Quentin, poate ar fi bine să ne scuzi. - Cum vrei tu, draga mea.
Pe diseară, atunci.
Domnule?
Adu-mi ce ai mai tare.
Dacă mă gândesc mai bine, ce-ai zice de-o Rusoaică Neagră?
Prea bine, domnule.
Frank.
- Mă gândeam eu că te găsesc aici. - Ed. Ia loc.
Să depănăm o amintire, două.
Ai plecat înainte să pot vorbi cu tine.
Mi se pare mie sau toată lumea asta a înnebunit?
Nu, doar un mic procent din populaţie, Frank.
Sper să ai dreptate.
Nu mai ştiu dacă mă mai potrivesc în lumea asta.
Tot te mai gândeşti la Jane, nu?
E o parte din viaţa mea, Ed, aşa va fi mereu. Nu pot s-o uit.
Da' s-a terminat. Am ştiut-o imediat după ce mi-a zis: "Ieşi din viaţa mea".
Ştii, uneori vă invidiez pe tine şi pe Edna.
Ai aceeaşi persoană, zi de zi, de mai bine de 30 de ani.
Te scoli, mănânci, te culci cu ea.
Faci dragoste cu aceeaşi femeie.
Petreceţi împreună fiecare moment,
în timp ce eu umblu cu fete de 20 de ani, care vor numai distracţie,
şi sex ieftin, sex, sex, sex.
Fete care nu ştiu să refuze. Care nu se mai satură: "Mai vreau, mai vreau!"
"E rândul tău să-ţi pui cătuşele..."
- Eu...vreau doar dragoste, Ed. - Sunt sigur c-o s-o găseşti.
- Am deja. - Din partea dnei.
Du-te la ea, Frank.
Du-te! Ne vedem dimineaţă.
Scuzaţi-mă.
Pardon.
Îmi pare rău.
Nu e uşor de spus. Sunt singur. Sunt pierdut. Am nevoie de cineva,
pe care să-l îmbrăţişez, să-l iubesc...
Frank...
Aici.
Mă rog...
Ce faci aici?
Am sunat la hotelul tău şi n-am primit răspuns.
- M-am gândit c-ai putea fi aici. - Bună seara, Sam.
Dl Drebin! Jane! Totdeauna-i o plăcere să-ntâlneşti oameni drăguţi.
Sam, cântă melodia noastră. Doar o dată.
Desigur.
Sam! Gata! Cânt-o pe cealaltă.
Nu poţi lăsa fantomele să piară, nu? Ieşi din viaţa mea fără explicaţii.
- N-ai primit scrisorile mele? - Pe toate.
Nu le-am deschis. Le-am rupt! Le-am azvârlit în foc!
Deci, n-ai primit cei 75.000 $, lăsaţi de unchiul tău în testament?
De ce ai venit?
Mi-am amintit că, noaptea trecută, am văzut o dubă roşie parcată vizavi.
Dubă roşie...mersi mult. Asta va ajuta foarte mult.
Deci ţi-ai făcut datoria, acum poţi să pleci, nu?
Nu e singurul motiv pentru care mă aflu aici.
- Vreau să fim prieteni. - Sigur. Prieteni.
Pariez că dacă luăm amprentele de pe tine, toate sunt ale lui Hapsburg.
Eşti un...!
Pisicuţa ştie, încă, să zgârie!
Iartă-mă. Nu trebuia să fac asta.
Frank, nu ne e bine împreună.
- Tu trăieşti numai pentru poliţie. - Tu ai trăit pentru stratul de neon!
De ozon! N-ai înţeles niciodată.
Cum poţi să spui asta,
când eu am cumpărat 500 ha în jungla braziliană,
apoi le-am defrişat şi am dat foc pentru a ne construi căsuţa-de-vis?
Frank, cum poţi fi atât de insensibil?
Insensibil? Tu crezi că-i simplu să evacuezi un trib întreg? Ia-ncearcă!
Mai bine plec! A fost o greşeală.
Am sperat că ai fi fericit, dacă ai avea pe cineva!
Sunt singur!
Îmi place să fiu singur!
N-am mai făcut atâta sex de când eram comandant de cercetaşi.
Adică...pe vremea aia, aveam o mulţime de întâlniri.
V-am spus că n-o să meargă cu bomba!
Nu aveam de ales. Uite ziarul!
"Preşedintele i-a oferit lui Meinheimer un cec în alb."
Discursul va fi în 2 zile!
- Ştiu! - Cu toţii ştim.
Domnilor! Domnilor!
Ştiu că sunteţi neliniştiţi şi sunt de acord,
sunt multe motive de îngrijorare.
Cum ar fi această uzină solară.
Deja operaţională, lângă Los Angeles.
Celule foto-voltaice.
Convertesc direct, lumina solară în electricitate. Fluorescenţă,
funcţionează mai mult decât un bec obişnuit, utilizând un sfert din putere.
Super ferestre, izolează, la fel de bine ca 10 straturi de sticlă.
Un automobil electric, parţial acţionat de panouri solare.
Dar, adevărul e, dlor,
că niciunul dintre aceste obiecte nu mă nelinişteşte.
Pentru că nu vor fi cunoscute, niciodată, de nimeni.
Dar Meinheimer, cu raportul lui?
El îl va informa pe Preşedinte.
Bună întrebare. De ce nu-l întrebaţi personal?
Asta-i răpire!
- Cerule! - Dar discursul?
Dr Meinheimer va vorbi.
Punctul meu de vedere,
e că trebuie să ne bazăm în continuare pe cărbune, ţiţei şi energia nucleară.
- Propriul nostru dr Meinheimer. - O, Doamne!
Domnilor,
faceţi cunoştinţă cu Earl Hacker,
fost consultant artistic al lui Jesse Helms.
Aşa cum i-am spus dlui Hapsburg, tariful meu e un milion de dolari.
Şi pot adăuga că merit fiecare bănuţ.
Dvs, dlor nu aveţi de ales...
nu-i aşa?
După o noapte cu somn bun, am hotărât să mă îndrept către Comandament.
Credeam că dacă mă îngrop în muncă,
puteam uita de Jane şi să prind un criminal, înainte de a lovi din nou.
Aveam putine indicii. Speram ca băieţii de la laborator să fi găsit ceva.
Hei, opreşte drăcia aia!
- Făceţi-vă rugăciunea, porcilor! - Uşurel!
- Bine lucrat, Frank. - Ce?
Ted, arată-ne rezultatele de la institut.
N-am găsit nicio amprentă clară. Dar, am găsit urme de tălpi, afară.
Am făcut mulaje, din plastic, după ele.
Mărimea 50. Urmăm o cale.
Ce e mai interesant,
e că am descoperit o urmă a piciorului unui dinozaur din paleolitic.
Altceva, Ted?
Am mai găsit şi nişte lemne, care credem că pot fi de la Arca lui Noe.
Dar, legat de caz...?
Am să plec mâine la Boston să vorbesc la Societatea de Arheologie.
Iar săptămâna viitoare apar la TV.
Apari la televiziune din cauza asta?
Nu. Nevastă-mea e o transsexuală satanistă.
Vom continua analiza amprentelor, a fibrelor, a defectelor de ADN,
vom folosi particule de murdărie din amprenta de picior...
Se pune problema unui cataclism geologic al oraşului.
S-ar putea să n-avem atâta timp, Ted.
Poate asta s-ajute.
Am găsit portofelul ăsta, în curtea institutului.
Nu l-am examinat în întregime. De-abia a fost adus de la laborator.
Hector Savage. Din Detroit. Mi-amintesc de puştiu' ăsta. Fost boxer.
- Numele lui real era Joey Chicago. - Da. Lupta sub numele Kid Minneapolis.
L-am văzut, odată, boxând în Cincinnati.
Nu, ăla era Kid New York, în Philadelphia.
Zdrobit la Houston, de Tex Colorado, Asasinul din Arizona.
Da, din Dakota! Era aia de nord sau de sud?
Nord, din sud era frati-su, din Virginia de Vest.
Te pricepi la box!
Tot ce ştiu e că n-am pariat niciodată pe un alb.
Ai dat de vreo adresă acolo?
Am doar un card, pe care scrie: "Monique DiCarlo, 210 Bleckman St."
Cartierul rău famat. Ce-o fi făcând Savage pe-acolo?
Sex, Frank?
Nu, nu acum, Ed. Avem treabă.
Adresa lui Monique DiCarlo era în Mica Italie.
Ne-am dus acolo, cu speranţa să ajungem la Hector Savage.
Şi, poate, la cheia rezolvării cazului.
Caralii! Scapă de ei!
Bine, rezolv eu. Repede! În pivniţă, o să fii în siguranţă.
- Ed. - Frank.
- Duba roşie. - Ştiu.
Jane a spus că a văzut o dubă roşie, lângă institut, noaptea trecută.
- Să-l înhăţăm! - Nu. Ăsta nu lucrează singur.
Să-i punem "gândacu" şi să vedem unde se duce.
- Bine gândit, Frank. Nordberg! - Nicio problemă!
Locotenent Frank Drebin. El e căpitanul meu, Ed Hocken.
Asta-i un fel de descindere (bust)?
E foarte impresionant, da, dar avem şi câteva întrebări.
Ascultă! Îl căutăm pe Hector Savage. Unde e?
De ce-ar trebui să-ţi spun, copoiule?
Pentru că sunt ultima linie de apărare dintre gunoiul ăsta şi populaţia onorabilă.
Salut, Frank.
Am adus D83-u' ăla suedez, maşina de supt pe care-ai comandat-o.
Un cadou.
Frank! Ia vino! Repede!
E Savage! Pleacă.
Hei! Opreşte! Stai! Sunt poliţist!
Să mergem, Ed. Şi ţine minte: nu trebuie să ne simtă.
Trage pe dreapta imediat!
"Gândacu" lui Nordberg merge perfect!
Îşi schimbă direcţia. Opreşte maşina!
- Se apropie. - Trebuie s-apară.
Cască ochii!
Acum, e foarte aproape!
Calc-o!
Ajutor! Opriţi! Staţi!
Frank, opreşte!
Opreşte-n clipa asta!
Am spus să opreşti!
Ajutor! Ajutor!
- Frank Drebin. Ce-avem aici? - O situaţie tensionată.
Savage e în casa aia. Spune că are ostatici.
Poate să fie cacealma.
- Altceva? - Da. Duba aia roşie...
E-nmatriculată pe numele unuia Quentin Hapsburg.
Aşa, deci...
Se pare că vacile s-au întors acasă, la staul. Ce faci soldat?
Hei! Opriţi focul!
Staţi! Nu mai trageţi!
Opriţi focul!
În regulă. Dă-mi cornul boului.
Aici e Frank Drebin, Brigada de Poliţie.
Aruncaţi armele şi ieşiţi cu mâinile sus.
Sau ieşiţi şi apoi aruncaţi armele, oricum numai faceţi-o.
Amintiţi-vă cele 2 elemente cheie.
1- armele jos. 2- ieşiţi.
Încearcă numai să mă prinzi, Drebin!
Mai am d-astea!
Pare c-ar deţine toate atuurile.
Nu chiar toate, Ed.
N-ai voie să conduci tancul!
N-ai grijă, Ed. Ţine-l de vorbă.
Bine, Savage. Ce doreşti?
O maşină. Ceva deosebit. Un Porsche.
Un bilet de avion spre Jamaica şi un hotel drăguţ.
Nu ceva turistic. Ceva cu semnificaţie culturală.
Nu pot să fac asta, Savage.
Am înţeles cacealmaua ta. Pune-ţi mâinile pe cap şi ieşi.
Frank, ce faci? Unde te duci? Frank!
Frank! Ajutor!
- Pardesiul dvs, dle? - Da, aşa e.
Şi am şi chitanţa să dovedesc.
La telefon, dnă comisar.
- Mulţumesc. - Iertaţi-mă!
Da?
Ce-a făcut?
Câte animale au scăpat?
O, Doamne!
Bună seara, dnă comisar. Arătaţi superb în seara asta.
Eşti conştient că, din cauza dtale, oraşul e invadat de babuini?
Asta nu e vina electoratului? Scuzaţi-mă!
Aş dori să mulţumesc tuturor celor care participă la acest eveniment
în onoarea dr Meinheimer care va face, mâine, istoricul său apel.
Şi, asemeni Preşedintelui,
mă angajez să pun în aplicare recomandările doctorului Meinheimer,
oricare vor fi ele.
- Iar acum, vă doresc o seară plăcută. - O, un cunoscut.
Pot să intervin?
- Frank! Ce-i cu tine aici? - Mă bucur de o petrecere pe cinste.
De ce ai venit aici, Frank?
Pot să-ţi rezum în 3 cuvinte: Quentin Hapsburg.
Niciodată nu mi-a plăcut. E la fel de jegos ca izmenele unui miner în ianuarie.
Frank, ce te-a apucat?
E un bărbat gentil, grijuliu, care nu e suspicios ca alţii!
Da?
De ce nu-l întrebi ce legătură are cu duba roşie pe care-ai văzut-o?
Nu ştiu despre ce vorbeşti.
Întreabă-l despre paiaţa aia de 2 bani, numită Savage.
Frank, încetează!
Eşti gelos pentru că el mă înţelege aşa cum tu n-ai fost în stare niciodată.
Ştiu că el o să fie gelos, dacă ne urmăreşte acum.
Şi un om gelos face, totdeauna, mişcări greşite. Contez pe asta.
Dle Drebin, dl Hapsburg vă invită la masa sa.
Solitaire e un joc pentru un om singur, Hapsburg.
Locotenente.
Nu mi-amintesc să-ţi fi văzut numele pe lista invitaţilor.
Nu trebuie să te simţi jenat, uneori folosesc numele de fată.
Drăguţă petrecere, Hapsburg.
Văd o mulţime de operaţii estetice cunoscute.
Rişti, locotenente?
De fiecare dată când comand pentru acasă.
"Che sara, sara." Vorbeşti franţuzeşte, nu?
Din păcate, nu. Dar, sărut franţuzeşte.
- Scuză-mă, dar stai pe locul meu! - Dr Meinheimer!
- Vi-l amintiţi pe Frank. - Domnul...
Drebin, din Brigada de Poliţie. L-aţi cunoscut la institut.
Da, sigur. Luaţi loc.
Nu, mulţumesc, nu intenţionez să rămân. Să jucăm alt joc.
Cine-i ăsta?
Habar n-am.
E un băiat rău. A aruncat în aer o clădire care nu trebuia.
Şi conduce o dubă înmatriculată pe numele tău.
Avem o mulţime de dube. Una dintre ele a fost furată acum vreo 3 zile.
- N-am nimic de ascuns. - Aşa o fi.
Dar te avertizez, când ai să strănuţi, voi fi acolo, să te şterg la nas.
Doamnelor şi domnilor e momentul extragerii primului premiu al serii,
o călătorie cu toate serviciile plătite în Insulele Gilligan.
Pentru extragere, îl invităm pe oaspetele nostru de onoare,
dr Albert S. Meinheimer.
- Daţi-mi voie să v-ajut. - Nu-i nevoie.
Nu-i nicio problemă.
Nu ştiu ce se-ntâmplă cu Frank.
Mi-e teamă că e vorba de gelozie, draga mea.
Frank!
Jane, vreau să-ţi spun că regret cele întâmplate.
- O, Frank... - Trebuie să-ţi vorbesc. Pot să intru?
Bine, dar e cam deranj. Pregăteam o băutură, la mixer.
- Vrei puţină? - Nu, mulţumesc.
Eşti sigur? În seara asta, încerc o reţetă nouă.
Jane, ştii ce va spune dr Meinheimer la dineul de mâine?
Va susţine eficienţa energiei neconvenţionale, ca energia solară.
- Cine mai ştie asta? - Doar eu. Şi Quentin.
Şi dacă Preşedintele susţine eficienţa energiei solare,
cine vor fi marii pierzători?
Păi...cărbunele, ţiţeiul şi energia nucleară.
Frank! Frank!
Jane, doar o singură-ntrebare.
Mi-ai spus că dr Meinheimer are o memorie vizuală,
dar, în seara asta, nu şi-a amintit deloc de mine.
E ciudat, dar a avut o perioadă agitată în ultima vreme.
Are vreun semn particular?
O cicatrice, tatuaj, o aluniţă, degete lipite, o a treia nară?
Are o formă ca pictura "Mama lui Whistler" pe fesa dreaptă.
Înţeleg.
Ai remarcat ceva diferit la el?
Doar că e cu 30 cm mai înalt.
Şi, acum, pare stângaci.
Frank, ce încerci să-mi spui?
Că Quentin a găsit o dublură pentru Meinheimer
care va face mâine un raport fals?
Strălucit!
E mult mai bună ca ideea mea.
Frank, încetează! E absurd! Gelozia ta nu se mai termină?
Jane, mă doare!
- Ce mai vrei de la mine? - Pot să folosesc telefonul tău?
- Convorbire locală? - Da.
Bine. Scuză-mă, vreau să fac un duş.
Telefonul e în cealaltă cameră. Apoi poţi să pleci. Pa.
Dă-mi-l pe cpt Ed Hocken, te rog.
Ed, am aflat ceva tare. Mâine am nevoie de tine şi de Nordberg.
Ce caută în Detroit?
Trimite-i un bilet şi pantaloni curaţi.
Exact cum bănuiam.
Haide! În picioare!
Jane!
Hei, ce se-ntâmplă cu presiunea apei?
Jane!
Frank!
Mi-a fost aşa de frică!
- Ce s-a-ntâmplat afară? - Nimic.
Nu-ţi face griji. Dar în locul tău n-aş ieşi până nu curăţă covoarele.
Cine ar vrea să te ucidă pe tine?
Până-n seara asta, doar firma de cablu TV.
Dar acum mi-e că unul dintre ciracii lui Hapsburg. Avea asta la el.
Hapsburg Valdez!
Mă simt ca o proastă. N-ar fi trebuit să mă-ndoiesc de tine.
Hai, hai.
Niciodată nu ştii când te întâlneşti cu un vicios, un psihopat criminal.
Trebuie să-l ajutăm pe dr Meinheimer. E în pericol.
Da...Îl vor tortura şi ucide.
E numai greşeala mea.
Vor începe prin a-i smulge unghiile de la picioare, apoi părul din nas.
Ce facem?
Dacă flerul nu mă-nşeală, vor aduce ostaticul aici.
La Home Club?
Nu.
La acest depozit. Trebuie să mă duc să-l salvez.
Ai grijă!
Sigur că...
O să...
Cred că e mai bine să-mi văd de drum.
I-am promis lui Nordberg că diseară facem cozonac cu stafide şi nuci.
Nu mai rezist!
Am fugit o dată de tine. N-o mai pot face iar.
Te rog, rămâi cu mine!
Frank, îţi spun eu. Nu facem nicio brânză cu asta.
Tot ce avem e un permis de intrare în docuri şi flerul tău.
Hapsburg pune la cale ceva "sus", la fel de sus ca gulerul lui.
Nu puteam prinde o zi mai bună.
Ceaţa asta ne va menţine invizibili.
Asta nu-i ceaţă, Frank. Motorul 2 a luat foc.
Bine. Hai să mai revizuim încă o dată.
La 3:15, Nordberg taie curentul, oprind alarmele.
Corect.
- Nordberg! - Da, gata!
Eu aştept semnalul în dubă. Ai firele pe tine?
Da. E-n regulă.
Băieţi, când mă auziţi spunând: "Îmi place", intraţi.
- Înţeles. - Gata, Frank?
Apa-i în partea cealaltă, Frank.
Hexagon Oil Prezentare 1.
Pilotarea tancurilor petroliere moderne este o mare responsabilitate.
Iată de ce, aici, la Şcoala de Pregătire pentru Căpitani Hexagon,
viitorii căpitani trec printr-un riguros program de instrucţie.
Printr-un complicat proces, îi eliminăm pe cei mai puţin calificaţi
pentru operaţiile zilnice ale unui supertanc de 500.000 tdw.
Doar cei mai buni vor putea comanda aceste bombe ecologice, plutitoare.
PERICOL! PENTRU DUMNEZEU NU ÎNOTAŢI AICI!
Prezentare 2.
Exact cum îmi place mie.
Într-o zi din viitor, soarele va satisface toate nevoile noastre energetice.
Pentru moment, însă, avem un plăcut sentiment,
să ştim că energia nucleară alimentează casa noastră.
Ştiu la ce vă gândiţi, dar noi ştim că energia nucleară e sigură.
Ne gândim la ea ca la vecina noastră prietenoasă.
Dar, prietena noastră nu poate exista fără uriaşe subvenţii guvernamentale.
Aşa că scrieţi congresmanului dvs, să îndrepte dolarii spre...
energia nucleară.
Trebuie să găsesc altă cale de intrare, Ed.
Au câini de pază ucigaşi, mă recepţionezi?
Tare şi clar.
- Nordberg? Cum stăm? - Suntem la destinaţie.
Ed, încerc pe acoperiş.
Ed, o să mai încerc o dată.
- Gata, Nordberg, taie curentul. - Bine.
Ajutor!
Nordberg, raportează!
Frank, opreşte. Avem o problemă.
Ia te uită...
e locotenentul Drebin.
Trebuia să fi fost ucis azi-noapte.
Acum cred că mă voi bucura s-o fac chiar eu.
Va fi lent şi dureros.
Ce miroase aşa?
Probabil că eu. Am înotat în canalizare.
"Îmi place".
"Îmi place"!
Ăsta-i semnalul. Să mergem!
E blocat. Ajută-mă puţin!
Ed, ajută-mă!
Percheziţionaţi-l!
"Îmi place".
E cablat.
Legaţi-l!
N-o să scapi, Hapsburg.
Oricum ar fi.
Bine, o să-ţi arăt. Permite-mi să-ţi prezint câteva persoane.
Desigur, îl cunoşti pe dr Meinheimer.
Şi pe Earl Hacker.
Şi aş dori să cunoşti familia Redman.
Oaspeţi de weekend din afara oraşului.
Noi ne ducem la dineu. Asigură-te că nu i se va-ntâmpla nimic până mă-ntorc.
Atunci, voi avea plăcerea să te ucid cu mâna mea.
Plăcerea e numai a mea.
Ne vedem după cuvântare, locotenente.
Poliţia!
Nu mişcă nimeni!
Doamne Sfinte!
Uite ce i-au făcut doctorului Meinheimer.
Sunteţi teafăr, dr Meinheimer?
E-n regulă. Nu încercaţi să vorbiţi.
Nu mai suport.
Gunoaiele ca tine îmi fac greaţă!
Ed!
Acum sunt doar John Q, cetăţeanul simplu. Între noi doi.
Fără arme. Te învăţ eu, ce înseamnă să loveşti un invalid.
Ajunge! A încasat destul.
Ajutaţi-l pe căpitan. Să mergem la dineul ăla.
Dle Sununu!
Nu va fi nicio surpriză în apelul doctorului.
Mai mult ca sigur, va recomanda Preşedintelui continuarea politicii noastre
de dependenţă de ţiţei şi mulţi dolari subvenţii pentru energia nucleară.
Mai multe amănunte după dineu, precum şi noutăţi despre animalele scăpate
de la Grădina Zoo care terorizează...
Aceasta-i cea mai importantă seară din cariera mea. Nicio greşeală!
Dacă-i vedeţi pe Drebin ori brigada lui, arestaţi-i din prima clipă!
I-am spus lui Jane să ne-aştepte la intrarea din spate a hotelului.
Asta unde-i?
În spate. Ea va descuia uşa exact la 7:30.
Dar Hapsburg?
Sper că ea va şti să-l înlăture. Hai!
Jane!
Ce faci aici, afară? Petrecerea-i înăuntru.
Quentin!
Vroiam doar să iau puţin aer curat.
Am crescut lângă lacul Erie. Nicăieri nu-i ca acolo.
Sunt sigur...
Dar ce noroc să te-ntâlnesc! Poţi să mă-nsoţeşti la masă.
Jane!
- S-a-ntâmplat ceva. - Hei, Bernardo! Cheile!
Am o idee mai bună. Veniţi după mine!
Vă rog puţină atenţie! Doamnelor şi domnilor...
1000 de puncte de... lumină! Lumină, aşa.
Recesiune - rău. Revigorare - bun. Cred că am reţinut.
Doamnelor şi domnilor, Preşedintele Statelor Unite.
Frank, mai bine ne-am mişca.
Ai dreptate. Mă gândeam la ceva mai vioi, ca "Guantanamera".
Nu!
Vorbesc despre Hacker şi cuvântarea!
Ai dreptate! Eu îl interceptez pe Hacker. Pregăteşte-l pe doctor pentru spiciul lui.
- Dr Meinheimer! - Da!
Sau ar trebui să spun...Hacker!
Drebin!
Uitaţi-vă ce-i face unui invalid! Să-l ajute cineva!
Da! Haideţi, băieţi! Să punem mâna pe el!
Mai bine i-am acorda primul ajutor.
Mulţumesc. Am plăcerea şi onoarea de a participa la acest eveniment istoric.
Astă seară, dr Albert Meinheimer,
în conformitate cu viziunea sa asupra viitorului,
va demonstra că dependenţa noastră de ţiţeiul din import grevează bugetul.
Vi-l prezint pe Dr. Albert S. Meinheimer.
Doamne!
Merge!
E un miracol!
Pot să merg!
Dă-mi drumu'!
Hei! Întoarce-te!
Da...se pare că acum totul e în regulă.
Fără să mai adaug nimic, vi-l prezint, încă o dată
pe stimatul Dr. Albert S. Meinheimer.
Opriţi totul!
Nu-l ascultaţi pe acest om. E un escroc. Şi pot s-o dovedesc.
Ce faci?
Pentru că adevăratul dr Meinheimer are un semn din naştere aici.
Bineînţeles, un fals!
O să vedem imediat!
Drebin!
Staţi! Frank are dreptate!
Este un escroc în sala asta, dar ăsta-i omul.
Tocmai ne-a dat această mărturisire semnată, care-l implică...
pe acel om!
Nu, nu.
Acel om: Quentin Hapsburg.
- Au plecat. - Să mergem!
- Dă-mi drumul! - Acoperişul.
Hai, Frank. Grăbeşte-te!
Intenţionez să vă împărtăşesc raportul meu privitor la politica naţională,
bazată pe eficienţă energetică şi surse neconvenţionale, reciclabile de energie.
Frank, acolo!
Adăpostiţi-vă!
Nordberg, acoperă-mă! Intru!
Aşa.
Unde-i Hapsburg?
- Unde eşti lovit? - Nu-i asta. Stai pe stomacul meu.
Scuze.
- Unde e? - Ai ajuns prea târziu.
Hapsburg are Planul B în...
Unde?
Bine. Cine mai e aproape mort?
- Vorbeşte! - Ai venit prea târziu, Drebin.
- Asta deja a spus-o ăla. - Unde a rămas?
- "Hapsburg are Planul B în..." - A, da.
Hapsburg are Planul B în...
Unde?
Vorbeşte, gunoiule!
E, dacă asta-i atitudinea ta, las-o baltă.
Sunt chiar aici, Drebin.
Aruncă pistolul, locotenente!
Cred că eşti interesat de Planul B.
Asta înseamnă că vom detona un mic dispozitiv nuclear.
Dr Meinheimer poate spune ce vrea,
nimeni nu va mai fi în viaţă, ca să-l asculte.
Procesul detonării activat.
Sunt singurul care cunoaşte codul de oprire.
În 10 minute, această clădire şi tot ce se află în ea
va fi transformată în ruine.
Eu voi fi la loc sigur, în elicopterul personal.
Mâine, pe vremea asta voi vâna rinoceri în Botswana. Ce spui de asta?
Vorbeşte furia din tine.
Nu-mi pasă ce crezi, Drebin. Nu poţi ieşi din asta.
Dă-i înainte. Ameninţă-mă aşa cum ai făcut mereu cu poporul american.
Dar n-o să-ţi meargă. Faci parte dintr-o specie pe cale de dispariţie.
Cum sunt cei care pot numi toate cele 50 de state.
Adevărul doare, nu-i aşa? Poate nu chiar la fel ca mersul pe o bicicletă fără şa,
dar, totuşi, doare.
Până aici cu astea, Drebin. Ai o ultimă dorinţă, locotenente?
Da. Îmi dai pistolul?
O, nu. Nu mă păcăleşti cu asta.
Nu te grăbi!
6 minute până la detonare.
Vorbeşte. Dă-mi codul de oprire!
Ok. Vorbesc. Sunt 6 cifre.
- Vin, Frank! - 2, 1, 7...
Mulţumesc foarte mult!
- Sigur eşti bine? - Da.
- Dar tu? - Şi eu.
Dar, dacă nu oprim asta, în 5 minute, sărim în aer.
- Doamne! Trebuie să-i anunţăm pe toţi! - Da, sigur.
- Jane, mai bine pleacă! - Nu, rămân cu tine.
Dar, Jane...
Frank, dacă te faci praf, vreau să fiu aici, cu tine.
Jane, îţi promit,
că, dacă ieşim vii de-aici, niciodată nu mai amestec serviciul cu iubirea.
Frank! Bomba! Hai, Nordberg, să mergem!
4 minute până la detonare.
Ce facem?
Cartea tehnică. Vezi ce poţi găsi.
Aici! Pentru resetarea codului, apăsaţi semnul lirei sterline.
Datorită comenzii dvs viteza secvenţei a crescut dramatic.
Acum, detonarea va avea loc în 2 minute.
...aşa că, în loc să cheltuim 2,5 miliarde de dolari
pe cercetări nucleare, inutile,
guvernul federal, pentru doar 500 de milioane de dolari,
poate dezvolta panourile solare cu 90%.
Aşa cum spunea, odată, Albert Einstein...
Hei, treziţi-vă! Sculaţi! Treziţi-vă!
Pentru numele lui Dumnezeu, repede! Locul ăsta o să explodeze!
Aprind luminile!
Aici, citiţi asta! E o urgenţă!
"Mâinile sale puternice cercetau fiecare crevasă"
"a feminităţii ei mătăsoase."
"În timp ce trupurile lor se unduiau în ritm senzual"
"el îşi înfipse luptătorul cu cap purpuriu"
"în colina tremurătoare a prăjiturii iubirii ei..."
Acultaţi aici! Vreau ca toţi să vă-ndreptaţi, cu calm, spre ieşiri.
Aşa. Nimeni nu aleargă, mergeţi pe rând.
Dacă procedaţi cu calm, nimeni nu va fi rănit
de uriaşa bombă, care poate exploda în orice clipă.
E o carte de bucate! "Cum să serveşti bărbatul."
20 de secunde până la detonare.
Ce ne facem?
- Jane, mi-a prins mâneca! - Nu!
10...9...
- Să ieşim de-aici! - 1...
Frank! Uite!
Ai reuşit!
Mulţumesc, dle Preşedinte, pentru amabilele cuvinte.
Ne facem doar datoria.
Frank, te rog să ocupi noul post pe care l-am creat.
Asta poate însemna lungi ore şi nopţi periculoase,
înconjurat de scursura societăţii noastre.
Doriţi să fac parte din guvern?
Nu...
Vreau să conduci noul Birou Federal al Brigăzii de Poliţie.
E o mare onoare, Frank!
E tot ce ţi-ai dorit! Felicitări!
Merge perfect, Frank!
Mulţumesc, dle Preşedinte.
Sunt foarte onorat.
Asta-i ceva ce am visat dintotdeauna.
Dar, mă tem că voi declina oferta dvs, dle Preşedinte.
Vedeţi, am învăţat unele lucruri, în această săptămână.
Despre Pământ. Şi despre dragoste.
Cred că iubirea e ca stratul de ozon. Nu-i simţi lipsa până ce nu-l mai ai.
Spulberarea unui suspect periculos, cu Magnum-ul meu 44, era totul pentru mine.
Mi-a plăcut. Cui nu i-ar plăcea?
Dar, acum, doresc să fiu un poliţist al mediului.
Vreau o lume în care Frank Jr şi toţi juniorii Frank,
să poată sta la umbra unui pom,
să respire aer curat, să înoate în ocean,
şi să meargă într-un magazin "7-11" fără traducător.
Vreau o lume în care să pot mânca o vidră de mare, fără să mă îmbolnăvesc.
În care democraţii să pună candidaţi care merită votaţi.
S-ar putea să n-ajung până acolo, cu voi!
Şi cel mai mult, vreau o lume în care să mă pot trezi dimineaţa
lângă această femeie pe care o iubesc.
- Frank! - Jane!
- Frank! Frank! - Jane, te căsătoreşti cu mine?
Da, sigur că da!
Îl iubim pe Frank!
Încă o poză, întoarce-te!
George! Ajutor!
Ia să vedem, dacă am priceput asta.
Eficienţă energetică - bun.
Să faci copci într-un Parc Naţional Arctic
pentru refugiul vieţuitoarelor sălbatice-rău.
Dle Preşedinte? E totul în regulă înăuntru?
Da, e bine, mulţumesc.
Vă rugăm să evaluaţi această subtitrare la adresa www.osdb.link/3cekx Ajuta alţi utilizatori să aleagă cele mai bune subtitrari