Downloaded From www.AllSubs.org
Scuza-ma!
Hai, scumpo, sa te pregatim de culcare.
Nu sunt o persoana speciala,
sunt un om obisnuit, cu gânduri obisnuite.
Am dus o viata obisnuita.
Nu mi s-au închinat monumente.
lar numele meu va fi curând uitat.
Dar, într-o anumita privinta,
am avut un succes fara egal.
- Arati bine, Duke. - Ma simt bine.
Am iubit pe cineva din tot sufletul
si pentru mine asta a fost mereu de ajuns.
Ce faci, Harry?
Tot ma straduiesc sa mor, dar ei nu ma lasa.
Nu le poti avea pe toate.
Azi e o zi mare.
Asta spui în fiecare zi, dracusor batrân.
E foarte frumos afara.
Hai sa ne plimbam!
Nu vreau.
Trebuie sa iesi din camera asta.
Hai, scumpo! Aerul curat o sa-ti faca bine.
Buna!
Îmi pare rau, azi nu e o zi foarte buna.
Nu cred ca e în stare de ceva.
Buna!
El e Duke, a venit sa-ti citeasca.
Sa citeasca?
Nu. Nu-l cunosc.
Haide! O sa-ti placa, e foarte amuzant.
Unde ramaseseram?
Da, era seara carnavalului.
Noah era acolo cu prietenii lui, Fin si Sara.
- Noah? - Atunci s-au cunoscut.
Pe 6 iunie 1940.
Allie avea 17 ani.
- Micutul câstiga un premiu. - Fir-ar sa fie!
- Multumesc ca ai jucat. - Esti foarte amuzant.
l-am tras una zdravan.
Îti zic, jocurile astea sunt aranjate.
- Buna! - Ce faci?
Cum te cheama?
- Cine e fata care-i cu Sara? - O cheama Allie Hamilton.
Îsi petrece vara aici, cu familia.
Tatal ei e mai bogat decât Dumnezeu.
- Buna, Fin! - Buna, scumpo!
Ti-am câstigat un premiu.
Fin, multumesc!
Da.
Allie, vrei vata de zahar?
- Bine. - Ar fi foarte amuzant.
Ai o singura sansa, fiule.
- Vrei sa dansezi cu mine? - Nu.
- De ce? - Pentru ca nu vreau.
Noah, e cu noi.
Allie, vrei sa te dai în roata mare?
- Mi-ar placea. - Bine.
Scuza-ma!
- Noah Calhoun. - Ce?
Lucreaza la fabrica de cherestea, cu Fin.
Ai vazut ca statea la 5 cm de fata mea?
Da, am vazut. Asa e Noah.
Ma mir ca a venit.
Cred ca te place.
Ce... Nenorocitul...
Lasa-ma! Nu ma atinge!
- Ce faci? - Nu poti face asta!
Îti dau banii când cobor, Tommy.
Sunt Noah Calhoun.
- Si? - Îmi pare bine de cunostinta.
- Allie, cine e tipul? - Nu stiu, Noah Calhoun.
- As vrea sa ies cu tine. - Prietene, îmi dai voie?
Nu pot sta mai mult de doi oameni pe banca, Noah.
Bine, Tommy.
Da-te jos, Noah! O sa mori!
Noah, înceteaza.
Acum iesi cu mine?
Ce?
- Nu. - Nu?
- Nu! - Nu?
Amice, tocmai ti-a spus ca nu.
De ce?
Nu stiu, pentru ca nu vreau.
Noah!
Ce? N-am de ales.
Dumnezeule!
Nu glumesc.
- Noah, nu te mai prosti. - Ce faci?
- Noah, prinde-te de bara. - Te mai întreb o data.
Vrei sa iesi cu mine sau nu?
- Îmi aluneca mâna. - Atunci, apuca bara, idiotule!
- Doar dupa ce accepta. - Iesi cu el, draga mea.
Bine, ies cu tine.
- Ce? - Nu-mi face nici o favoare.
- Nu, chiar vreau! - Vrei?
- Spune-o! - Vreau sa ies cu tine.
- Înca o data. - Vreau sa ies cu tine.
Bine, iesim împreuna.
Te crezi tare destept, nu?
N-a fost amuzant, idiotule!
E în regula, ma descurc.
Ce faci?
Te rog, nu face asta.
Nu face asta, Allie.
Nu-mi vine sa cred...
Doamne!
Acum nu mai esti asa de încrezut, nu?
O sa platesti pentru asta.
Poate ca da, poate ca nu.
- Ti-a spus ceva? - Da. Uite!
E fata de la carnaval, nu?
Ma mai tii minte?
Sigur. Dl Chiloti, nu?
- Pai... - Cum as fi putut sa uit?
Voiam sa lamurim problema asta, pentru ca îmi pare foarte rau.
A fost o prostie sa ma urc pe roata mare ca sa vorbesc cu cineva.
Dar trebuia sa fiu alaturi de tine.
Eram atras de tine.
Ce vrajeala!
Asa le ametesti pe toate fetele?
- Nu. - Vezi sa nu!
Te-am vazut de curând cu dra Panglicute.
- Ce faci în seara asta? - Ce?
Sau mâine seara, în weekend, când o fi.
- De ce? - De ce?! Avem întâlnire.
Ce întâlnire?
- Cea pe care ai acceptat-o. - Nu...
Ba da. Ai promis, ai si jurat.
Se pare ca m-am razgândit.
Stiu, vine un tip ciudat la tine, pe strada,
nici nu-l cunosti.
Tu nu ma cunosti, dar eu da.
Si când va ceva care-mi place,
trebuie sa-l... Îmi place.
Înnebunesc.
La ce te referi?
La tine.
Esti bun.
- Ce? - Esti bun.
- Nu, m-ai înteles gresit. - Chiar esti bun.
- Esti fantastic. - Ba nu.
Esti. M-ai impresionat.
- De obicei nu sunt asa, iarta-ma. - Ba esti.
Pot sa fiu amuzant, daca vrei.
Meditativ, inteligent,
superstitios, curajos.
Pot sa fiu sprinten.
Pot fi cum vrei tu.
Spune-mi ce vrei si asa o sa fiu.
Esti prost.
Pot fi si asa.
Hai, doar o întâlnire. N-o sa mori dintr-atât.
Nu cred.
Ce pot sa fac ca sa te razgândesti?
Gasesti tu o solutie.
- Sigur vine? - Linisteste-te, totul e aranjat.
Ne vedem cu ea la ultimul spectacol.
Ce ti-am spus eu? Vino!
Dumnezeule! Ce coincidenta!
Vreau sa stam de vorba.
- E aici! - Allie, îl stii pe Noah, nu?
- Da, mi-l amintesc. - Da.
- Vino încoace! - Fin!
Buna!
- Ma bucur sa te vad. - Si eu.
- Arati foarte bine. - Multumesc.
Foarte bine.
Chiar arati grozav. Si tu.
Stiu ca si eu arat bine, asa ca hai sa mergem la film!
- Trebuie sa înceapa. - Dupa tine.
Treci încoace, micutule Abner!
Nu ma prinzi, Daisy Mae!
E ziua lui Sadie Hawkins, trebuie sa te prind!
Sunt mai rapida decât tine.
Nu!
O sa te prind!
O sa...
Vin!
Alearga repede!
Ai prins un dihor.
Asteapta-ma!
Ce s-a întâmplat în film?
- Poftim! - Multumesc.
- Ce faceti? - Vrei sa te plimbi cu mine?
Da, ce se petrece?
- Da. - Mergem la plimbare.
Va iubiti?
M-am prins.
- Chiar va iubiti. - Nu face ceva ce eu n-as face.
Bine. La revedere!
Gata...
A fost distractiv.
N-am mai vazut un film de o vesnicie.
- Serios? - Da.
De când era mica.
Poftim?
Nu...
Sunt ocupata, n-am mult timp liber.
Esti ocupata?
Am un program foarte strict.
Fiecare zi e atent planificata.
Ma trezesc dimineata, iau micul dejun, învat mate, latina, iau prânzul,
lectii de tenis, de dans, uneori amândoua,
franceza, pian, apoi cina.
Dupa cina, îmi petrec timpul în familie.
Dupa aceea, mai citesc câte ceva.
Pare a fi reteta succesului.
Asa e.
Am depus cereri de admitere la multe facultati...
La Radcliffe, la Sarah Lawrence... Astea ne intereseaza.
- Pe cine? - Poftim?
Ai spus: "Cele care ne intereseaza."
Pe mama si pe tata.
Decidem totul împreuna.
Totul?
Nu chiar tot.
Dar lucrurile importante, da.
Si restul decizi singura?
- Nu fi nesimtit! - Îmi cer scuze.
Încercam sa-mi dau seama cum te distrezi.
Ce vrei sa spui?
Adica...
Nu stiu, toate lucrurile astea le faci din obligatie, nu?
Ce faci pentru ca asa vrei tu?
Tocmai ti-am spus.
Nu stiu.
Asta ma surprinde.
De ce?
Întotdeauna m-am gândit ca esti...
Cum?
Doar...
- Libera. - Ce?
Libera.
Dar sunt libera.
Nu pari a fi.
Dar sunt.
Vino încoace, vreau sa-ti arat ceva.
- Noah, ce faci? - Vino!
- O sa te calce! - Masinile astea nenumarate?
Eu si tata veneam aici,
ne întindeam pe jos si ne uitam cum se schimba luminile semaforului.
Ne uitam cum trece de la verde, la rosu, apoi la galben.
Poti sa încerci si tu, daca vrei.
- Nu. - De ce?
Pentru ca nu stiu... Ridica-te!
Asta e problema ta, stiai?
Nu faci ce vrei.
Bine.
Si daca vine o masina?
- Murim. - Poftim?
Linisteste-te! Ai încredere!
Trebuie sa înveti sa ai încredere.
Bine.
Pictez.
Ai întrebat ce fac pentru mine.
- Ce? - Îmi place sa pictez.
Da?
De cele mai multe ori, îmi umbla tot felul de gânduri prin cap.
Dar, când am pensula în mâna,
parca lumea se linisteste.
Plecati din strada!
Te simti bine?
De ce râzi?
A fost distractiv.
Vrei sa dansezi cu mine?
Sigur.
Acum?
Aici?
N-ar trebui sa dansam în mijlocul strazii.
Cine a spus ca dansam în strada?
Nici n-avem muzica.
Cântam noi.
Habar n-ai sa cânti.
Stiu.
Dar îmi place melodia asta.
Noah si Allie prezinta foarte convingator un baiat si o fata
ce strabat un drum lung,
fara sa se gândeasca la consecinte.
Se îndragostesc, nu?
- Da. - Bine.
Îmi plac povestile astea. Continua!
Dupa acea seara,
Allie si Noah si-au petrecut tot timpul împreuna.
În scurt timp, au devenit de nedespartit.
- Noah, hai! - N-o sa ma învingi cu vaporul ala.
E foarte placut.
" Fragmente frumoase ce se scurg."
" Lista neglijenta"
" a nenumarate întâmplari,"
" pe care le strig."
" Sau beau pentru ele."
" Adevaratele poezii, ceea ce noi numim poezii,"
" sunt doar imagini. Poezia intimitatii nocturne."
" Si a barbatilor ce-mi seamana."
" Poezia asta, ce se vestejeste timida si nevazuta,"
" pe care o port cu mine. Pe care o poarta toti barbatii."
Nu e rau, pentru Whitman.
Avem un oaspete.
Îmi cer scuze, n-am vrut sa va întrerup.
Nu-ti cere scuze, vino încoace!
Avem nevoie de altceva, sa mai uitam de mirosul de cherestea.
Tata, ea e Allison Hamilton.
Allison, îmi pare bine.
Allie.
Îmi pare bine, dle Calhoun.
Dl Calho... Ti se pare ca sunt batrân?
Poti sa-mi spui Frank.
- Intra si ia loc! - Bine.
Allie... Da, e draguta, fiule.
- Da. - Mai draguta decât ai dat de înteles.
- Chiar asa? - Nu.
Sa nu crezi ce spune.
- Ce ai? - Eu...
Ti-am adus ceva.
Da sa vad!
Tu l-ai facut?
E foarte frumos. Uite!
Ce tablou frumos!
Stiu unde putem sa-l punem. Multumesc.
Ce poezie frumoasa!
Ce-a fost?
- El... - Whitman.
Când era copil, se bâlbâia tare de tot.
- Tata... - Asa era.
- Nu stiam. - Doamne, eram gângav!
Gângav, bâlbâit, care-i diferenta?
Nu întelegeam nimic din ce spunea.
Asa ca l-am pus sa-mi citeasca poezii.
La început, n-a fost foarte placut,
dar apoi a scapat de bâlbâiala.
Treaba cu poezia e o idee buna.
Asta mi-am spus si eu.
Incredibil!
Eu îl prefer pe Tennyson, dar lui îi place Whitman...
Nu stiu din ce motiv.
Vrei sa iei micul dejun?
- Micul dejun? - Da.
- Tata, e ora 10:00. - Si ce importanta are asta?
Poti sa manânci clatite la orice ora.
- Vrei micul dejun? - Sigur.
Era o poveste de dragoste fara sanse.
El era de la tara. Ea era fata de oras.
Ea avea lumea la picioare,
el era sarac lipit pamântului.
Uita-te la noi!
Ce facem?
Crezi ca în alta viata as fi putut fi pasare?
Ce vrei sa spui?
Daca m-as reîncarna.
Nu stiu.
Eu cred ca da.
Spune ca sunt pasare.
Nu.
- Nu face asta! - Spune ca sunt pasare.
Termina!
- Nu esti. - Spune-o!
- Esti pasare. - Da.
Acum spune ca si tu esti pasare.
Daca tu esti pasare, sunt si eu.
- Hai, draga mea! - Ce faci?
Nu!
Haide, când ajung la trei, bine?
E usor. La trei. Esti gata?
- Bine. - Unu...
Doi...
- Trei! - Nu pot!
Intra în apa!
- Haide! Îmi pare rau. - Hai, fricoaso!
Intra în apa, iubito! Haide!
- Intra în apa. - Nu pot.
- Hai! - Treci în apa!
- Unu... - Hai, sari!
- Doi... - Trei.
Tine-le lipite! Nu!
- Stai la locul tau. - Aici!
Misc-o!
- N-o misca! - Nu înteleg despre ce vorbesti.
Nu se prea întelegeau.
Rareori cadeau de acord. Se certau mai tot timpul.
- Nu ma lovi! - Nu ma împinge!
Se provocau mereu.
Dar în ciuda certurilor,
aveau un lucru important în comun.
Erau nebuni unul dupa celalalt.
Trebuie sa plec.
- Nu. - Ba da.
Allie.
Taticule! Esti...
Nu te-am vazut.
M-ai speriat.
Esti tare prietenoasa cu baiatul de acolo.
Da.
Adu-l acasa, duminica..
Vreau sa-l cunosc pe tânar.
Bine.
Noapte buna, taticule!
Noapte buna!
Doamne...
Un gândac spune: "Taticule, nu înteleg."
" Teoretic, amândoi suntem milionari, dar în realitate"
" traim cu o groaza de târfe."
Episcopul Stevens mi l-a spus.
Olivier, ia carafa de bautura din fata sotului meu.
Cred ca a baut prea mult.
- Nu înteleg. - Fii atenta!
Cu ce te ocupi, Noah?
Lucrez la fabrica de cherestea, cu Fin.
Presez si primesc busteni, îi curat de scoarta.
Minunat!
Multumesc.
Nu te supara ca te întreb, dar cât câstigi în meseria asta?
Ce salariu am?
Cam 40 de centi pe ora.
Nu e mare lucru, dar n-am nevoie de cine stie ce.
Si pe cei mai multi îi pun deoparte.
Sa mâncam!
Da! Arata delicios.
Noah, tu si Allie ati petrecut ceva timp împreuna.
Probabil ca tineti mult unul la celalalt.
Devine o chestie serioasa, nu?
Da, doamna.
Vara e pe sfârsite. Ce-o sa faceti?
Charleston e la doar doua ore distanta.
Dar Allie o sa învete la Sarah Lawrence.
Nu ti-a spus?
Nu, nu mi-a spus.
Abia am primit scrisoarea. Voiam sa-ti spun.
E în regula.
Sarah Lawrence e la New York.
Nu stiam asta.
Anne, e o discutie prea serioasa pentru cina.
Lasa copiii sa se distreze fara sa le aduci Inchizitia pe cap.
Gata, nu mai deschid gura.
Mai stiu un banc cu o calugarita si un episcop.
- Termina! - N-am facut nimic.
Daca mai spui un banc, ma ridic de la masa.
O s-o fac.
Da.
Fata asta se implica prea mult pentru postura ei.
Nu, e doar o pasiune de-o vara.
E o problema.
E Allie?
Vrei sa mergem undeva?
Bine.
Asteapta aici.
Allie!
Hai!
Bine, fa un pas.
Un pas. Nu...
Stai acolo.
Nu deschide ochii.
Gata.
Plantatia Windsor.
A fost ridicata în 1772.
Se spune ca Francis Marion
a cerut-o pe sotia sa în casatorie chiar pe treptele astea.
Ai grija!
Fii atenta, sunt stricate. Uite!
Locul asta e imens.
Da, e un imens rahat.
Asa e.
Dar într-o zi, o sa-l cumpar si o sa-l aranjez.
Îi trebuie doar o podea noua.
Si pereti noi, si un acoperis.
- Doar atât? - Si instalatii sanitare si electrice.
- Si mobila. - Da, si mobila.
Dar e pe malul apei.
Si e un hambar mare acolo
pe care-l pot transforma în atelier.
Si eu?
N-am nimic de spus?
Vrei sa ai ceva de spus?
Da.
Ce vrei?
Vreau o casa alba,
cu obloane albastre
si cu o camera care da spre râu, ca sa pot sa pictez.
- Altceva? - Da.
Vreau o veranda mare, care sa înconjoare toata casa.
Putem sa bem ceai
si sa privim apusul.
- Bine. - Promiti?
Promit.
Bine.
- Unde te duci? - Aici.
Nu pot sa cânt nici " Betigasele", daca faci asta.
Doamne!
Fa dragoste cu mine.
- Noah. - Da?
Stiu ca am spus ca vreau sa facem dragoste,
dar cred ca va trebui...
Va trebui sa-mi explici ce am de facut.
- Bine. Te simti bine? - Da.
- Te-a durut? - Nu.
Îmi trec multe lucruri prin cap.
Am multe...
Nu conteaza.
La ce te gândesti în clipa asta?
Chiar în clipa asta?
Stiai ca vom face asta când m-ai adus aici?
- Nu. - Nu?
- Nu. - Nu te-ai gândit la asta?
- Sigur ca m-am gândit. - Da?
La ce te-ai gândit?
Vorbesc prea mult, nu?
Bine, o sa tac.
Nu mai suflu o vorba.
Bine.
- Te simti bine? - Da.
În regula.
Nu înteleg de ce esti atât de tacut.
Nu te gândesti la nimic?
Eu îmi pierd mintile,
dar pentru tine totul e în regula.
N-ai nici o grija?
Îmi pare rau.
Voiam sa fie perfect.
Acum, nu mai pot sa tac.
Te iubesc!
Stiai asta?
Si eu te iubesc.
Da.
Nu esti obligata sa faci asta, daca nu vrei.
Nu, chiar vreau.
Noah!
Ce e? Fin, pleaca de aici!
Îmi pare rau, dar parintii lui Allie au înnebunit.
Au pus toti politistii din oras sa o caute.
- Ati trimis politia dupa mine? - Da.
E doua noaptea. Am trimis politia.
Slava Domnului ca esti teafara! Unde ai fost?
Dle Hamilton, e numai vina mea.
Lasa-ne o clipa, te rog!
Vreau sa discut cu fiica mea.
Singuri, domnisoara.
Multumesc pentru tot, locotenente.
Cu placere, John.
Du-te acasa, e târziu.
Domnule, nu e vina ei.
Am pierdut notiunea timpului.
Stai jos.
Îmi pare rau, taticule.
- E un violator? - Nu.
- Ce, mama? - N-o sa te mai vezi cu Noah.
Îsi face de cap cu baiatul ala pâna la doua noaptea
si asta trebuie sa înceteze.
N-am pierdut 17 ani din viata
crescând o fata si oferindu-i totul
ca sa renunte la tot pentru o iubire de-o vara.
Taticule, te rog!
O sa se aleaga cu inima frânta sau o sa ramâna gravida.
- Anne, te rog! - E baiat de treaba.
- E de treaba, dar e... - Cum e? Spune-mi!
E un gunoi. Nu-i de nasul tau.
Gunoi?
Nu ma atinge!
Ajunge! Nu va mai vedeti. E ultimul meu cuvânt.
- Ba nu e. - Ba da.
- Ba nu e! - Allie!
Nu-mi spui tu pe cine sa iubesc.
- Sa iubesti? - Da, taticule, îl iubesc.
Îl iubesc.
Nu e bun pentru tine, scumpo.
Îl iubesc.
Ai doar 17 ani, nu stii nimic despre dragoste.
Dar tu stii?
Tu nu-l privesti pe tata cum îl privesc eu pe Noah.
Nu va atingeti, nu râdeti.
Nu va jucati. Voi nu stiti nimic despre dragoste.
Noah?
Pleci?
Doamne! Ce rau îmi pare!
Nici nu stiu ce sa spun. Ma simt umilita.
- E în regula. - Ba nu.
- Ba da. - Ba nu e.
Nu.
- O sa plec. - Nu vreau sa faci asta.
Trebuie sa ma gândesc la ceva.
La ce sa te gândesti?
Vino încoace si hai sa vorbim.
Vorbeste cu mine!
Despre ce? Vrei...
Tu pleci!
Pleci.
lar eu ramân aici.
Ma bucur ca faci asta,
dar ai o gramada de lucruri de facut.
- Nu. - Ai un viitor minunat.
- Nu vorbi asa. - Ăsta e adevarul.
Eu n-o sa am lucruri frumoase.
Nu...
N-o sa reusesc în viata. Nu mi-a fost scris.
Nu trebuie sa ma duc la scoala.
- Ba da. - Pot sa ramân aici.
Nu. Vezi? Exact despre asta vorbeam.
Atunci, poti veni cu mine.
- La New York? - Da.
Ce sa fac eu la New York?
Sa fii cu mine?
Da.
Nu stiu.
Nu trebuie sa hotarâm totul în seara asta.
Asteptam sa se termine vara si vedem ce se mai întâmpla.
Vrei sa ne despartim?
Vreau sa vedem ce se întâmpla mai încolo.
Vrei sa ne despartim?
Nu cred ca o sa mearga.
Înteleg...
Te rog, nu face asta.
Nu vorbesti serios.
Daca tot e s-o faci,
de ce sa mai asteptam pâna la sfârsitul verii?
De ce n-o facem acum?
Hai!
- Hai! - Ce faci?
Fa-o!
Fa-o acum.
Fa-o!
Termina!
Stii ce? O fac eu. S-a terminat.
E bine? S-a terminat.
- Vino încoace! - Nu ma atinge.
Te urasc!
O sa plec.
De ce nu pleci? Cara-te!
Pleaca! Du-te!
Nu, stai putin! De fapt, nu ne despartim, nu?
Hai!
E doar o cearta,
dar mâine va fi ca si cum nu s-ar fi întâmplat nimic, nu?
- Pleaca? - A plecat.
Cred ca era distrusa.
Era.
A încercat sa faca ce se cuvenea.
Da.
Dar ar fi trebuit
sa le spuna parintilor ei sa se duca naibii.
Sa-i bage undeva.
Ai dreptate, probabil ca asta trebuia sa faca.
A doua zi, Allie s-a trezit
si a descoperit ca lumea ei se schimbase cu totul.
Ce se petrece?
Mergem acasa.
Acum?
Trebuia sa plecam peste o saptamâna.
Îmbraca-te si vino la micul dejun, draga mea.
Willow o sa-ti strânga lucrurile.
Va strâng lucrurile cu mare placere, dra Allie.
Nu vreau sa-mi faci tu bagajul.
Nu vreau sa te atingi de lucrurile mele. Nu merg.
- Ba da. - Ba nu.
- Ba da, Allie. - Ba nu.
Allie, o sa vii indiferent daca-ti place sau nu.
Chiar daca Aaron trebuie sa te ia în spinare
si sa te duca asa, tot vii.
Scuzati-ma!
- Sa mergem! - Hai!
Trebuie sa terminam toata treaba pâna la prânz.
Hai, da-i drumul!
Nu sta degeaba. Asta e.
Haide!
Fin!
Unde e Noah?
Face un transport.
- Ce se întâmpla? - Plec din oras.
- Pleci? - Da.
- Când? - Acum, imediat. Azi.
Vreau sa-i spui ceva lui Noah.
Spune-i ca-l iubesc.
Si mai spune-i ca-mi pare rau pentru tot.
Am stat toata noaptea cu el, Allie.
Nu l-am mai vazut asa deprimat.
S-a terminat. Nu îngreuna situatia mai mult decât e.
Nu! Nu s-a terminat.
Fin, ne-am certat aseara.
Am spus lucruri pe care nu le gândeam, dar nu s-a terminat.
- S-a terminat. - Nu.
- Las-o balta! - Vin.
Mama, vin.
- El întelege. - Dar...
E greu, dar întelege.
Vara s-a terminat si trebuie sa te duci acasa.
Daca vrea sa-ti vorbeasca, o sa-ti scrie. Daca nu...
Bine.
Poti sa-i transmiti ca-l iubesc?
- Poti sa faci asta? - O sa-i spun.
La revedere, Fin!
A plecat.
Iubirile de-o vara se sfârsesc din tot felul de motive.
Dar, pâna la urma,
toate au un lucru în comun:
Sunt stele cazatoare
o lumina stralucitoare pe cer,
un fragment trecator de eternitate.
Si într-o clipa au disparut.
Noah era disperat.
l-a scris lui Allie ca-i pare rau, ca a fost un prost
ca s-a despartit de ea.
l-a scris ca o iubeste si ca vrea s-o vada.
Ca, daca i-ar fi raspuns, ar fi venit la ea.
l-a scris câte o scrisoare pe zi, timp de un an,
365 de scrisori,
dar nici una n-a primit raspuns.
Fred! Nimic?
Îmi pare rau.
Bine, multumesc.
În sfârsit, dupa un an de tacere,
s-a hotarât sa uite totul si sa înceapa o viata noua.
Asa ca i-a scris o scrisoare de adio,
iar el si Fin si-au facut bagajul
si au pornit spre Atlanta.
Noah!
Asculta!
Starea de razboi s-a instaurat
între Statele Unite si...
... Constitutia SUA,
împotriva tuturor dusmanilor, din tara si din afara ei.
Noah si Fin s-au înrolat împreuna.
Dupa ce l-au vânat pe Rommel timp de doi ani,
prin desertul Africii de Nord,
au fost trimisi la Armata a III-a, condusa de Patton, în Europa.
Hai!
Fin!
Ma contrazic singur?
Foarte bine, ma contrazic singur.
Allie era în anul trei de facultate
când s-a înrolat ca asistenta voluntara.
Pentru ea, ranitii cu trupuri frânte
ce umpleau saloanele erau toti Noah.
Sau cineva care luptase alaturi de el în jungla
ori pe vreun drum înghetat.
O sa te ridic.
Esti gata?
O sa-ti trag piciorul încoace.
- Pune-l pe scaun. - Bine.
- Te simti bine? - Da.
Domnisoara, pot sa va întreb ceva?
Am remarcat ca nu purtati verigheta.
Ma întrebam daca ati vrea sa iesiti cu mine.
- Poftim? - Sa avem o întâlnire.
Înainte sa ma refuzati,
trebuie sa va spun ca sunt un excelent dansator
si ca intentiile mele nu sunt deloc onorabile.
Bine, Casanova, hai!
Sa te facem bine,
si vorbim dupa aceea de întâlnire.
Uita-te la el!
E delicios!
Ce face aici?
Se uita la tine.
Domnisoara?
M-am facut bine.
Cum ramâne cu întâlnirea aceea?
Allie a fost surprinsa de cât de repede
s-a îndragostit de Lon Hammond.
Era chipes, inteligent,
amuzant, sofisticat si fermecator.
De asemenea, familia sa din sud
era extrem de bogata.
Ce se întâmpla?
- Unde te duci? - Unde se duc?
- La revedere, iubito! - Uite!
Allie, am cautat mult timp motive pentru care sa nu ne casatorim.
Bine, ma dau batuta, de ce nu ne-am casatori?
Tocmai asta e, n-am gasit nici unul.
Si atunci mi-am dat seama. Parintii tai...
- Parintii mei? - Sigur ca da.
Mama si tatal tau. Multumesc pentru asta.
- Mama? - Problema e ca ei ma iubesc.
Sunt exact genul de om pe care-l vor pentru tine.
Sunt bogat, provin din sud, am o slujba buna.
Sunt un dansator extraordinar, sunt un tip destept.
Arat grozav.
- Îmi place sa cred... - Atunci, care-i problema?
Daca te mariti cu mine...
Fii atenta!
Daca te mariti cu mine,
vei pierde lupta dusa o viata întreaga, cât timp i-ai sfidat.
Dumnezeule! Ce ne facem?
Nu stiu.
Si voi!
Allie, cred... Cred ca trebuie sa te mariti cu mine.
- Ai nevoie sa te mariti cu mine. - Da?
- Da. - De ce?
Pentru ca asa, parintii tai vor sti
cât de nefericita esti pentru ca nu-i poti dezamagi.
Cred ca s-ar putea sa fi scapat din vedere un amanunt.
Care anume?
Trebuie sa le ceri permisiunea.
Si cred ca ai supraapreciat afectiunea lor fata de tine.
Da? Ma îndoiesc.
De ce?
Pentru ca am vorbit deja cu ei si au acceptat.
Poftim?
Înca ceva.
Te iubesc!
Vrei sa te mariti cu mine?
Stiu ca glumesc cam mult, dar sunt nebun dupa tine.
Te casatoresti cu mine? Fa-ma cel mai fericit om din lume.
Da!
- Asteapta! - Unde te duci?
Dumnezeule! Mama!
Opriti formatia!
Scuzati-ma! As vrea ca toti cei prezenti sa stie
ca eu si aceasta tânara ne casatorim.
A acceptat din tot sufletul, dar nu întelegea
de ce exact când a spus da,
chipul lui Noah i-a venit în minte.
Noah, da!
Ma bucur sa te vad. Lasa-ma sa te privesc.
Ai vreo hemoragie? Nu?
- E totul în regula? - Da.
Te iubesc!
Hai! Vreau sa-ti arat ceva.
- Haide! - Bine.
Ce se întâmpla?
Ce-i asta?
Uite!
Am vândut casa.
- Ai vândut-o? - Da.
Trebuie sa plec pâna la sfârsitul lunii.
Cu ce-am luat pe ea si ce-ai câstigat în armata, o s-o poti cumpara.
- Ce? - Casa visurilor tale.
- Plantatia Windsor. - Tata...
Nu ma lua asa! Nici sa nu te aud.
Deja am vorbit la banca, o sa-ti dea împrumutul.
- Nu te las sa-ti vinzi casa. - Am si facut-o.
E un lucru bun. Ar trebui s-o faci.
Stai putin! Daca vinzi casa, tu unde o sa mai stai?
Cu tine, prostule. Unde crezi?
Trebuie sa te ajute cineva s-o renovezi.
Noah s-a uitat la casa,
dar a vazut un singur lucru.
Pe Allie.
S-a hotarât pe loc sa-si îndeplineasca visul de-o viata.
Avea sa reconstruiasca vechea casa din temelii.
Când s-a dus la Charleston, pentru a primi aprobarea planurilor,
soarta a intervenit si i-a dat niste carti tare bune.
Opreste autobuzul!
Îmi pare rau, nu pot opri decât la depou.
Nu, te rog, opreste acum! Te rog!
Nu întelegi ce spun?
Nu coboara nimeni pâna nu ajungem la depou. Stai jos!
Doamne!
Ai grija, ametitule!
Ce faci?
Câti ani are fata ta acum?
- Te rog... - E chiar acolo.
Buna!
Stai!
Haide!
Dupa ce a vazut-o pe Allie,
ceva a cedat în sufletul lui Noah.
l-a intrat în cap ideea
ca, daca renoveaza casa
în care au petrecut acea noapte,
Allie ar fi gasit o metoda de a se întoarce la el.
Unii i-ar fi spus o opera a iubirii.
Altii i-ar fi spus altfel.
Dar, de fapt, Noah înnebunise un pic.
- Scuzati-ma! - Vreti...
E timpul sa mâncati.
Masa va fi servita azi în Camera Soarelui.
Pepenele e bun. Am luat o gura din el.
S-au mai vazut vreodata?
Noah si Allie?
Doar nu vrei sa stric sfârsitul povestii
înainte sa ajung la partea frumoasa, nu?
Unde ramasesem?
Nu-mi va lipsi nimic.
Când tatal lui Noah a murit, în noiembrie,
casa era tot ce mai avea.
M-a condus...
În timp, Noah a terminat casa.
Zâmbeste! Asta e.
S-a uitat cu atentie la ce a realizat,
a zacut mort de beat 10 zile,
s-a gândit serios sa-i dea foc,
apoi a dat anunt ca o vinde.
Sunt pregatit sa-ti ofer atât.
Erau mai multi posibili cumparatori,
dar întotdeauna gasea motive ca sa nu le-o vânda.
Nu.
Ba erau ofertele prea mici,
ba, daca dadeau cât cerea,
simtea ca merita mai mult.
Sunt multi bani, dar o iau.
50000 de dolari.
- E mai mult decât am cerut. - Exact.
Mult mai mult.
l-a spus omului care-i oferea cu 5000 de dolari mai mult
ca nici un om întreg la minte n-ar face asa ceva
si ca el nu vrea sa primeasca un nebun în casa sa.
Îsi varsa frustrarile pe viata la lac, în fiecare dimineata.
lar seara, ca sa mai uite de singuratate,
o avea pe Martha Shaw.
Martha era vaduva de razboi
si locuia în Quail Ridge, în orasul vecin.
Vrei sa iesim mâine?
Am de lucru.
Am putea sa mergem pâna la râu, daca vrei.
Saptamâna viitoare.
Am putea sa mergem cu masina pe undeva?
Nu.
Te întrebam si eu.
Ce vrei, Noah?
Cum adica, ce vreau?
De la mine.
Uneori, vorbesti cu mine, dar nici nu ma vezi.
O femeie stie când un barbat o priveste în ochi
si vede pe altcineva.
Stii ca vreau sa-ti ofer tot ce-ti doresti.
Nu-i asa?
Dar nu pot,
pentru ca nu mai sunt,
s-au frânt.
Bine?
Valul e un pic prea mult?
Glumesti? Arati perfect!
Esti cea mai frumoasa mireasa.
- Arati superb, draga mea. - Multumesc.
Stai sa te vada Lon în rochia asta. O sa înnebuneasca.
N-o sa-si mai poata lua ochii de la tine
si nici mâinile de pe tine.
Ce rea esti!
Ai vazut ziarul de dimineata?
În " Daily Journal" scrie ca o sa fie evenimentul monden al sezonului.
Al sezonului?
O sa fie o sarbatoare cum nu s-a mai vazut în orasul asta.
Ea nu planuieste, comploteaza, nu?
- Mama, vine guvernatorul. - Bine face. Da-mi sa vad!
Doamne!
- Savannah, cum stam? - Am ajuns la 82.
- Memphis, cum stam? - Am ajuns la 89.
89, grozav!
- Domnule? - Da.
Aveti un vizitator.
Buna! Iubito, nu stiam ca vii.
Îmi cer scuze. Ar fi trebuit sa te sun.
Ce tot spui? Tu nu trebuie sa suni înainte.
- Ne puteti lasa un minut? - Bine.
Da, domnule. Dra Allie...
Doamna!
Ce e?
Nu mai pictez.
Înainte, pictam mereu.
Îmi placea foarte mult.
- Nu stiam asta. - Da.
Atunci, picteaza!
Asa o sa fac.
- O sa ma apuc. - Excelent!
E totul în regula?
Trebuie sa scap de toate.
Bine.
Vreau sa rezolv niste treburi.
Vreau sa-mi limpezesc mintea.
Ar trebui sa fiu îngrijorat?
- Nu cred. - Ce m-am linistit!
Te simti bine?
- Da. - Atunci, pleaca.
Nu te grabi, fa tot ce trebuie.
E în regula sa ai emotii, bine?
E normal sa te sperii înainte de nunta.
Nu, nu m-am razgândit.
Te iubesc!
O sa ma întorc de la Seabrook peste doua zile.
- Seabrook? - Da, Seabrook.
Buna!
Ti-am vazut fotografia în ziar,
cea cu tine si cu casa.
Am vrut sa vin sa vad daca e totul în regula.
Nu eram prin cartier.
Doar...
Te simti bine?
În regula.
Sunt o femeie proasta, n-ar fi trebuit sa vin.
Vrei sa intri?
Bine.
E o poveste frumoasa.
Ma bucur ca-ti place.
Cred ca am mai auzit-o.
Da.
Poate de mai multe ori?
Va cauta doctorul.
- Pe mine? Acum? - Nu, pe dumnealui.
Dar n-a terminat de citit povestea.
O sa mai citesc dupa ce vorbesc cu doctorul.
N-o sa dureze prea mult.
- Bine. - Sa nu pleci.
Vin imediat.
Cât astepti, poate vrei sa cânti la pian câteva minute.
Îti place sa faci asta.
Da?
- Nu stiu nici o melodie. - Stii sa citesti partituri.
Serios?
Cine sunteti?
Dr. Barnwell, unul dintre noii medici.
Nu ne-am cunoscut si m-am gândit sa va consult.
Vad aici
ca ati avut doua infarcturi în ultimele 18 luni.
Da, dar au fost minore. Unul a fost doar o angina.
- Au fost complicatii? - Nu, ma simt bine.
Inspirati adânc!
Înca o data.
Inspirati adânc.
Înca o data.
Excelent! Mai luati medicamentele?
- De doua ori pe zi. - Foarte bine.
Puteti sa va îmbracati.
Am înteles ca îi cititi drei Hamilton.
Da, o ajut sa-si aminteasca.
Nu credeti ca o sa ajute?
Nu.
Îsi aminteste, doctore.
Îi citesc si-si aminteste.
Nu întotdeauna, dar îsi mai aminteste.
Dementa senila e ireversibila.
E degenerativa.
De la un anumit moment, bolnavii nu-si mai revin.
Asta îmi spune toata lumea.
Nu vreau sa va faceti sperante prea mari.
Multumesc, doctore, dar stiti ce se spune?
Stiinta face ce poate, apoi intervine Dumnezeu.
Apoi intervine Dumnezeu.
Am uitat sa-i dau pagina. Ati terminat cu mine?
Se pare ca au dat pagina.
Nu, cânta din memorie.
Îl cheama Lon Hammond Jr.
Hammond? Acelasi de la Hammond Cotton?
De la Hammond Cotton.
Cred ca parintii tai îl adora.
E un om bun, Noah. Ti-ar placea foarte mult.
Îl iubesti?
Da. Îl iubesc foarte mult.
Asta e.
Te casatoresti cu Lon si noi putem fi prieteni, nu?
Da.
Ti-e foame?
Vrei sa ramâi la cina?
Trebuie sa te avertizez, ca ma îmbat repede.
Înca doua pahare si va trebui sa ma scoti pe brate de aici.
Ia-o mai usor, atunci. Nu vreau sa profit de tine.
N-ai îndrazni. Sunt femeie maritata.
Înca nu.
Ce?
De ce ma privesti asa?
Sunt multe amintiri.
Camera asta.
Aici am...
Asta e camera?
- Sunt satul. - Si eu.
" Cum ma adorm degetele tale"
" Respiratia ta ma înconjoara precum roua."
" Pulsul tau îmi alina timpanele"
" Parca m-am topit din cap pâna-n picioare."
" E delicios."
Chiar s-a întâmplat, nu?
Noi doi.
A trecut multa vreme, eram niste copii.
Dar ne-am iubit cu adevarat, nu-i asa?
Trebuie sa plec.
Cu bine!
Crezi ca te-ai putea întoarce mâine dimineata?
E un loc pe care vreau sa ti-l arat.
Te rog!
Bine.
Revenise în viata lui
ca o scânteie ce apare brusc,
dându-i foc inimii.
Noah n-a dormit toata noaptea,
gândindu-se la agonia ce stia ca l-ar astepta,
daca ar pierde-o de doua ori.
As vrea sa pot ghici sfârsitul povestii.
Au venit copiii.
Copiii?
Nu ai tai, ai lui.
Vrei...
Mi-ar placea sa-i cunosc.
Vino încoace!
- Buna, taticule! - Scumpa mea, ce faci?
- Buna, tata! - Buna, Maggie!
Buna, eu sunt Allie.
- Eu sunt Mary Allen. - Mary Allen.
Îmi pare bine de cunostinta.
- Buna! - Buna, Maggie!
Maggie, ce mai faci?
Buna!
Buna, Davanee!
- Ce nume frumos! - Multumesc.
Ce dragut! Multumesc.
- El cine e? - Edmond.
Buna, Edmond!
Eu ma duc sus,
sa-mi fac somnul de dupa-amiaza.
- Haide! - Asa...
- În regula. - Multumesc.
O sa mai citesc mai târziu.
Bine, multumesc.
Ma bucur ca v-am cunoscut pe toti.
La revedere!
- Mi-a parut bine. - La revedere!
Pa!
- Arata mai bine azi. - Se simte bine.
Nu stiu, ceva e schimbat azi.
Poate e ziua în care se pot întâmpla miracole.
Taticule, hai acasa!
Mama nu ne recunoaste.
Nu te recunoaste nici pe tine. N-o sa înteleaga niciodata.
Ne e dor de tine.
E o nebunie, sa stai aici.
O sa te ajutam toti. O vizitam cu rândul.
Femeia de acolo e iubita mea.
N-o parasesc.
Acum, asta e casa mea.
Mama voastra e casa mea.
- Alo? - Buna!
Cine e?
Lon, cine ai fi crezut?
Nimeni, eu...
Sunt surprinsa. Cum m-ai gasit?
E un singur hotel în Seabrook.
Cum n-ai sunat, am început sa-mi fac griji.
Unde ai fost? Te simti bine?
Ma simt ca un idiot, pentru ca am sunat la hotel de o suta de ori.
N-am nimic.
Ai sa-mi spui ceva?
- Nu. - Nu?
Nu.
Bine.
Lon, te iubesc!
Pot sa te sun mâine?
Bine.
Noah?
Noah!
Buna!
Ar trebui sa mergem, vine ploaia.
- Îti place? - E spectaculos.
E de vis.
- Vrei sa le hranesti? - Da.
Ce cauta aici?
Nu stiu.
Trebuie sa porneasca spre Guatemala în curând.
Nu ramân aici?
Nu.
Se întorc de unde au venit.
Te-ai schimbat.
Cum adica?
Felul în care arati... Totul.
Si tu arati altfel, dar într-un sens pozitiv.
Dar esti neschimbat, totusi.
Da?
Da.
Si ai reusit.
- Ce? - Tot.
Casa...
Ai facut ceva minunat.
Ti-am promis ca o s-o fac.
Grozav!
Trebuie sa plecam.
Noah!
De ce nu mi-ai scris?
De ce?
Pentru mine, nu se terminase.
Te-am asteptat sapte ani.
Acum e prea târziu.
Ti-am scris 365 de scrisori.
Ti-am scris în fiecare zi, timp de un an.
- Mi-ai scris? - Da.
Tu...
Nu se terminase.
Înca nu s-a terminat.
Îti bati joc de mine!
Asta am pierdut atâta vreme?
S-o luam de la capat.
Noah.
Trezeste-te!
- Buna! - Vrei sa ma omori, femeie.
Trebuie sa ma odihnesc.
Am nevoie de mâncare, ca sa-mi recapat fortele.
Ce vrei?
Clatite.
Bine.
Si sunca.
- Bine. - Si niste pui.
Ea e iubirea ta, nu?
Pot s-o cunosc?
As vrea s-o cunosc.
Nu stiu daca e o idee prea buna, Martha.
Ea e Martha?
Buna, eu sunt Allie.
Am auzit multe despre tine.
Si eu despre tine.
Vrei sa intri?
Sigur?
Da, Noah tocmai spunea cât de înfometat e.
Ai putea sa pui ceainicul pe foc.
Intra.
Intra!
Mi-a parut bine de cunostinta, Martha.
- Si mie. - La revedere!
Ai grija!
E senzationala. Chiar e.
Ma bucur ca am venit, Noah.
Uitasem cum e.
Pentru prima oara de când l-am pierdut pe Richard,
simt ca am ceva la care sa sper.
Lon vine încoace.
Mi-e teama ca tatal tau i-a spus totul despre Noah,
si cum Lon n-a primit nici o veste de la tine aseara,
s-a hotarât sa vina încoace.
Perfect! Nemaipomenit!
Eu, tu, Noah si Lon, o familie mare si fericita.
Spune-mi despre scrisori, mama.
- E adevarat? - Da.
Vedeai cum ma culc plângând
luni în sir,
dar n-ai spus nimic.
- Cum ai putut face asa ceva? - Îmi pare rau.
- Îti pare rau? - Da, îmi pare rau.
Din cauza ta, toata viata mea e distrusa!
Da, ti-am furat scrisorile.
Am gresit, dar nu mai face pe victima
si asuma-ti o parte din raspundere.
Ai venit aici. Stiai ce faci.
Stiai ca asta se va întâmpla.
Deci sunt o usuratica?
Esti incredibila!
Incredibila!
Pune niste haine pe tine!
Hai sa ne plimbam.
Sa ne plimbam? De ce as vrea sa merg undeva cu tine?
Pentru ca s-ar putea sa te cunosc mai bine decât crezi.
Si nu vreau sa te trezesti într-o dimineata
crezând ca, daca ai fi stiut tot,
ai fi procedat altfel.
Ce cautam aici, mama?
Îl vezi pe barbatul acela?
Acum nu pare, dar acum 25 de ani...
Dumnezeule! Arata extraordinar.
Ne iubeam nebuneste.
Evident, bunicul tau era furios,
asa ca ne-am hotarât sa fugim.
N-am ajuns în urmatorul oras, ca ne-a si prins politia.
Dar asta era atunci.
Uneori, când trec prin zona,
ma opresc aici si-l privesc,
încercând sa-mi imaginez cum ar fi fost viata mea.
Vreau sa stii ca-l iubesc pe tatal tau.
- Mama, eu... - Nu, e important!
Trebuie sa ma asculti. Îl iubesc.
E un om minunat.
E bun cu mine si nu îl merit.
Îl iubesc, Allie, chiar îl iubesc.
Stiu.
Doamne!
E foarte jenant.
Sunt o femeie proasta.
Uita-te la mine! Batrâna si isterica.
E o nebunie.
Nici nu stiu cine e omul asta.
Doamne!
Bine.
Allie!
Poftim!
Sper sa iei cea mai buna decizie.
A fost o dimineata interesanta?
Da.
Lon e în oras.
E aici?
Da, i-am vazut masina pe drum,
e la hotel.
Vad ca ai primit scrisorile mele.
În cele din urma.
Ce-o sa faci, Al?
Nu stiu.
Tot în situatia asta suntem?
Da?
Cum ramâne cu ultimele doua zile? Au fost reale.
Stiu asta. Si au fost minunate,
dar am fost iresponsabili.
Logodnicul meu ma asteapta la hotel,
si o sa sufere cumplit când o sa afle.
Deci faci dragoste cu mine, apoi te întorci la sotul tau?
Ăsta era planul tau?
A fost un test si nu l-am trecut?
Nu, i-am promis ceva unui barbat. Mi-a dat inelul, eu i-am dat cuvântul.
S-a cam ales praful de cuvântul tau.
Nu stiu... O sa aflu când o sa vorbesc cu el.
Nu e vorba de promisiune,
si nu e vorba de ascultarea inimii,
e vorba de siguranta.
- Ce înseamna asta? - Bani!
- Ce vrei... - E plin de bani.
- Te urasc, îngâmfat ticalos! - Si eu te urasc.
- Daca pleci, te urasc. - Ai...
Te urasc daca pleci.
Ai fost atent la tot ce s-a întâmplat?
Se pare ca nu. Cred ca am interpretat gresit toate semnele acelea.
Esti plictisita. Stii bine ca e asa.
N-ai mai fi aici, daca nu ti-ar lipsi ceva.
Nemernic arogant!
Stai cu mine?
Sa stau cu tine? De ce?
- Deja ne certam! - Asta facem mereu.
Ne certam.
Tu-mi spui când sunt un nemernic arogant
si eu îti spun când esti o pacoste.
Si esti în 99% din cazuri.
Nu mi-e teama sa te jignesc.
Dupa doar doua secunde îti revii
si redevii o pacoste.
Si ce?
N-o sa fie usor. O sa fie foarte greu.
Si o sa ne chinuim în fiecare zi,
dar vreau sa fac asta, pentru ca te vreau pe tine.
Te vreau cu totul, pentru totdeauna, în fiecare zi.
Faci ceva pentru mine?
Te rog! Închipuieste-ti cum va fi viata ta.
Peste 30 de ani, peste 40 de ani. Cum o sa arate?
Daca îl vezi pe tipul ala, du-te!
Te-am pierdut o data, cred ca pot s-o mai fac,
daca as sti ca asta vrei.
Dar nu alege calea usoara.
Care cale usoara? Nu exista asa ceva,
indiferent ce as face, cineva are de suferit.
Nu te mai gândi la ce vrea toata lumea.
Nu te gândi la ce vreau eu sau la ce vrea el,
la ce vor parintii tai. Tu ce vrei?
- Ce vrei? - Nu-i asa de simplu.
- Ce vrei? - Nu e...
Fir-ar sa fie, ce vrei?
Trebuie sa plec.
Draga mea Allie,
aseara n-am putut sa dorm, pentru ca stiu ca s-a terminat între noi.
Nu mai sunt amarât, pentru ca stiu ca am avut ceva adevarat.
Si în viitorul îndepartat
ne vedem în vietile noastre noi,
îti zâmbesc bucuros
si-mi amintesc cum am petrecut o vara sub copaci,
învatând unul de la altul si iubindu-ne tot mai mult.
Cea mai frumoasa iubire e cea care trezeste sufletul
si ne face sa ne dorim mai mult,
cea care ne pune inimile pe jar
si ne aduce liniste interioara.
Asta mi-ai oferit tu.
Asta speram sa-ti pot oferi si eu pentru totdeauna.
Te iubesc! Ramas bun, Noah.
E frumos. E o poveste foarte frumoasa.
Asa e.
Nu stiu de ce, dar ma întristeaza.
Stiu ca acum te simti ratacita,
dar nu-ti face griji,
nimic nu se pierde cu adevarat.
" Corpul lenes, îmbatrânit si rece,"
" taciunii ramasi"
" de la focuri de demult"
" vor naste alte focuri."
Tu ai scris asta?
Nu, Walt Whitman.
Cred ca l-am cunoscut.
Asa cred si eu.
Intram? M-a luat cu frig.
Bine.
Multumesc.
Cine a facut asta?
Eu, cu ajutorul asistentelor.
N-am vazut nimic mai frumos.
Nici eu.
Ne asezam?
- Suc de struguri? - Mi-ar placea.
Atâtea pastile! Cât de bolnav esti?
Boala a devenit un termen relativ pentru mine.
Acum o consider un proces general de epuizare.
În cinstea ta!
Ce s-a întâmplat?
În poveste,
pe care l-a ales?
Bine.
Din câte îmi dau eu seama, am trei optiuni.
Unu, pot sa-l împusc.
Doi, pot sa-l bat mar.
Sau trei. Te parasesc.
Nici una nu e buna.
Pentru ca...
Nici una dintre ele nu mi te aduce pe tine.
În ciuda tuturor problemelor,
eu te iubesc.
Si eu te iubesc.
Am vorbit serios când ti-am dat inelul.
Si eu.
Si eu. Dar când...
Când sunt cu Noah, parca sunt alt om,
iar când sunt cu tine ma simt cu totul diferit.
E ceva normal sa nu-ti uiti prima iubire.
Te iubesc, Allie,
dar te vreau pentru mine.
Nu vreau sa fiu nevoit sa-mi conving logodnica
ca trebuie sa fie cu mine.
Nu trebuie s-o faci.
Deja stiu ca trebuie sa fiu cu tine.
Si au trait fericiti pâna la adânci batrâneti.
Cine?
Da...
Bineînteles.
Acum îmi amintesc.
Noi eram.
- Noi eram! - Draga mea!
Iubita mea!
Cât de mult te iubesc!
Scumpa mea.
Noah, Noah.
Te iubesc, îngeras.
- Ce am patit? - Nimic.
Ai fost plecata un pic.
- Cât timp mai avem? - Nu stiu sigur.
Ultima data, n-a durat mai mult de cinci minute.
Bine.
Am adus un vechi prieten.
- Ce fac copiii? - Bine.
Au fost pe aici azi.
Micul Noah si Davanee.
Ce mari se fac!
Doamne...
Ce repede trece timpul!
Zboara pe lânga noi.
Asa e.
Le spui ca îi iubesc?
Sigur ca da.
Si ca-mi pare rau.
O sa le spun, draga mea.
Mai tii minte povestea pe care mi-ai citit-o?
Da.
Crezi ca as putea fi ea în seara asta?
E în regula?
Stii ce am putea face?
Am putea lua o masina, sa mergem sa ne plimbam.
Putem sa plecam de aici, sa mergem undeva. Vrei?
Nu cred. Nu în seara asta, draga mea.
De ce nu?
Stai putin!
De ce mi-ai spus " draga mea"? Nu te cunosc.
Ce se întâmpla? Ar trebui sa te cunosc?
- Allie... Allie, iubito. - Nu!
Allie, te iubesc, nu ma lasa!
Nu!
- Cine esti? - Noah, iar tu esti Allie.
Ce vrei? Ce cauti aici?
- Hai, iubito! - Nu te apropia de mine!
- Nu te apropia! - Allie.. Eu...
Ajutor!
- Ajutor! - Linisteste-te, Allie!
Nu tu!
Linisteste-te, Allie! E în regula.
- Nu, da-mi drumul! - E în regula, calmeaza-te!
- Lasa-ma în pace! - Linisteste-te, Allie!
- Sa ma ajute cineva! - Calmeaza-te.
- Ajutor! - Doctore!
Spune!
- Sa ma ajute cineva! - Linisteste-te!
- Dati-i doua unitati. - Nu!
Calmeaza-te, Allie.
- Linisteste-te, Allie! - Unu, doi, trei.
- Allie, e în regula. - Gata.
Sa vedem!
Sa aruncam o privire. E bine.
- Respira. - E teafara.
Calmeaza-te si respira.
- Relaxeaza-te. - O sa fie bine, Allie.
- Relaxeaza-te! - Allie?
E bine, iubito.
Buna dimineata, dle Calhoun!
Dle Calhoun?
Chemati-l pe dr. Von Pettit!
N-are puls, n-are nimic!
Spune-le ca a facut stop cardiac. Suna-ma pe mobil.
Bine.
Am discutat despre asta.
E în regula. Hai, iubire!
Da, haide!
E bine. Hai!
Îl cunosti pe dl Holmes.
Încearca.
Dle Calhoun.
Bine ati revenit!
- Cum va simtiti? - Nemaipomenit de bine.
- Unde plecati? - Ma duceam la plimbare.
Nu pot sa dorm.
Stiti ca n-aveti voie, e împotriva regulamentului.
Stiu.
De fapt, nu va duceati la plimbare, nu?
Va duceati la dra Allie.
Abia am iesit din spital
si mi-e dor de ea.
Dle Calhoun,
îmi pare rau, dar nu va permit s-o vedeti în seara asta.
Trebuie sa va întoarceti în camera dv.
În ceea ce ma priveste,
o sa ma duc pâna jos
si o sa-mi iau o cafea.
N-o sa ma întorc sa va verific o vreme,
asa ca sa nu faceti vreo prostie.
Buna!
Noah.
Buna, iubito!
Îmi pare rau ca n-am fost aici, sa-ti citesc.
N-am stiut ce sa fac.
Mi-era teama ca nu te mai întorci.
Întotdeauna o sa ma întorc.
Ce-o sa se întâmple
când n-o sa-mi mai amintesc nimic?
Ce-o sa faci?
Voi fi aici.
N-o sa te parasesc niciodata.
Vreau sa te întreb ceva.
Ce, draga mea?
Crezi
ca iubirea noastra
poate crea miracole?
Da.
Asta ma aduce la tine de fiecare data.
Crezi ca iubirea noastra
ne-ar putea lua împreuna?
Cred ca iubirea noastra poate face tot ce vrem noi.
Te iubesc!
Si eu, Allie.
Noapte buna!
O sa ne mai vedem.
Downloaded From www.AllSubs.org