Muntenegru, 2008
Mă întorc la muncă.
Nu-ţi face griji, am verificat-o.
Scenariu:
Agentul se îndrăgosteşte de fată.
Agentul conduce operaţiunea.
Fata este răpită.
Răpitorii vor să-i ştie sursa agentului.
Ce face ?
Ce-i vor face fetei ?
- Vrei să ajungi undeva ? - Da.
Vezi peste umărul tău drept.
- E al nostru sau al lor ? - De unde dracu' să ştiu ?
Contează ?
Dacă ai nevoie de-o relaţie, ia-ţi un caine.
Canalul 4.
Rahat.
Mason, mă poţi ajuta cu asta ?
Vrei să-ţi pun şi corsajul, Regina Balului ?
Da, bine. Sări în ăsta şi răsuceşte-te.
Eşti amuzant.
Hanley.
Sigur.
Avem confirmarea.
Ameninţarea este credibilă. Avem 20 de minute.
Eşti pregătit ?
Mason, eşti gata ?
Da, sunt gata.
Testare cască. Unu, doi.
- Vânătoare plăcută. - Recepţionat.
Bună ziua.
Dle ambasador, am nevoie de hainele dv.
Credem că există o tentativă de asasinat
asupra dv în această dimineaţă.
Ţinta este bărbat. Caucazian. Undeva între 35 şi 40 de ani.
Pariezi pe viaţa ta cu ceea ce spui ?
Nu. Pariez pe tine.
Asta e, Peter.
Sunt în clădirea galbenă, vizavi de clădirea cu ceas.
Câte ţinte posibile ?
Prea multe.
Nu-mi place.
Anulează misiunea. Nu avem câmp vizual bun.
Nu anulăm misiunea.
Vesta antiglonţ nu-ţi va opri glonţul din cap.
Oricum am o durere de cap.
Costum albastru. Ora două.
Am înţeles. Se mişcă.
Nu trage. Nu trage.
Verifică aliniamentul de tragere. Nu trage.
- Se mişcă. - Nu trage !
Devereaux ?
Iisuse !
Doamne.
Era periculos, frate. Trebuia s-o fac.
Ce puteam face ?
Învaţă să asculţi ordinele.
Nu ! Copilul meu. Nu se poate !
NUME DE COD: SPIONUL DE NOIEMBRIE
www.PA900.ro
Lausanne, Elveţia, cinci ani mai târziu.
Tată. Te caută un tip afară. Spune că te cunoaşte.
- Arăţi bine. - Mersi.
Asta-i tot ?
Niciun "Bună, Hanley. Mă bucur să te văd ?"
- A trecut ceva timp. - Tot în Berlin eşti ?
În Berlin, normal că nu.
S-a schimbat locul de bătaie.
Noul loc de bătaie e în Belgrad.
Arăţi bine.
Cel puţin, mai bine ca el.
- Cargen ? - Pensionarea l-a îngrăşat.
- Nu şi pe ea. - Doamne.
Craig.
Ştiau riscurile. Cu toţii le ştim.
Ştim cine e criminalul.
Alexa Demoistria.
Asasin plătit din Moscova.
Omoară doar oameni care nu sunt de găsit.
Agenţia crede că Arkady Federov
îi ucide pe toţi cei care îi amintesc de trecut.
Tipul ăsta va fi noul preşedinte al Rusiei.
Ce treabă are asta cu mine ?
Natalia.
Ai fi mândru de ea, Peter.
După ce te-ai retras, s-a apropiat foarte mult de Federov.
Dar vrea să iasă.
Are ceva despre el.
Ceva ce-l sperie chiar şi pe el.
- Ce ? - Un nume.
Afirmarea schimbă totul.
Şi dacă are dreptate,
cât crezi că va mai dura până i se va alătura lor ?
Te bagi ca s-o scoţi.
De la Moscova la Petersburg. Treci graniţa cu Helsinki.
Ne vedem acolo.
Te-a cerut pe tine.
Doar pe tine.
Nu-ţi va spune numele până ce n-o scoţi din ţară ?
Mereu a făcut-o pe interesanta.
Parlamentul Rusiei, Moscova
Aveţi un interviu cu Pravda. Au venit reporterii.
Vă aşteptă.
Băiete.
Dronele sunt lansate.
Extracţie în aşteptare. Monitorizez...
Dragi concetăţeni.
Ascultaţi-mă.
Lumea e în pericol atât în interiorul ţării cât şi în afara lui.
Ţările se atacă între ele.
Războaiele pot apărea de oriunde.
Trebuie să ne întărim forţele.
Să ne apărăm sau să ne atacăm duşmanii.
Nu putem sta cu mâinile în sân.
Atacurile pot veni de la oricine.
Chiar şi din interior.
Trebuie să ne mărim arsenalul
atât pe uscat, apă sau aer.
Patria noastră trebuie să rămână demnă.
Pentru binele societăţii noastre.
Vom încerca să triumfăm.
Ai nevoie de ăştia ?
Ce te-ai face fără mine ?
Ambasada Statelor Unite. Belgrad, Serbia.
- Avem conexiune cu drona ? - Da, avem.
Întâlnirea cu echipa de extracţie e în...
Patru minute.
Avem câmp vizual pe premiu.
Se deplasează spre nord, pe Tverskaya.
Cinci minute.
Am primit un mesaj de la "premiu". Cinci minute până la extragere.
Vă sună de la Langley.
Cât e ora acolo, Barry ? Nu era nevoie de tine acum.
Dacă fata noastră are ceva despre Federov,
mulţi oameni sunt interesaţi.
Subiectul se apropie de zona de extragere.
Domnule, avem o problemă.
- Cine ? - Par a fi FSP.
Stai pe loc !
Stai !
Nu mişca !
Urcă în maşină !
Stai ! Nu mişca !
Peter, ce cauţi aici ?
În maşina cui s-a urcat ?
Oricine ar fi, nu-i de-al nostru.
Lucy ce face ?
Îi e dor de tine.
Şi mie de ea. De amândoi.
O urmărim pe o stradă paralelă.
Afişez punctul de intercepţie...
Bulevardul Tverskoy.
Centrul de Control Belgrad, cod 42.
Mason a primit undă verde.
Nu, Barry. Nu poţi face asta.
Centrul de Control Belgrad, cod 42.
Mason a primit undă verde.
- Echipa 1. - Recepţionat.
42. Confirmat ?
42, confirmat.
Ai un nume. Am nevoie de el.
Acum ! Am nevoie de acel nume !
Mira Filipova.
- Da ? - Mira Filipova.
Mira Filipova.
Peter, sunteţi descoperiţi.
42, terminat.
Rahat.
Peter.
Era una de-a noastra, Weinstein.
Era compromisă când ruşii au cooptat-o. I-am făcut un favor.
Mergeţi ! Mergeţi ! Ieşiţi afară !
M-am conectat la camera de supraveghere stradală...
- Ce se întâmplă ? - Aici camera de control. Răspunde.
Ce s-a întâmplat ?
Echipa 2, răspunde ?
A fost Devereaux.
A fost nemernicul de Devereaux. Ce căuta aici ?
Cine-i Devereaux ?
Peter Devereaux, unul dintre agenţii noştri.
Activ între anii 1977-2008.
De obicei lucra cu Stanley.
Vin cu următorul avion. Adu-l pe Mason aici.
Du-mă la aeroport.
Belgrad, Serbia.
Mira Filipova.
Du-te !
Opreşte-l !
- Smokey. - Cred că ăsta îţi aparţine.
Haide, pisică nebună. Mă scuzi.
Petrece mai mult timp la mine încât ar trebui să plătească chirie.
Te place mai mult pe tine decât pe mine.
Vrei nişte cafea ?
Tocmai o făceam.
E la fel ca aia de acasă.
Scuze, de la slujbă.
Alo ?
Centru de Refugiaţi din Belgrad.
Bună, o caut pe Alice Fournier.
Alice !
Te pot ajuta cu ceva ?
Da. Numele meu e Edgar Simpson. Sunt jurnalist de investigaţii.
Lucrez la New York Times.
Vreau să vorbim despre acest tip.
Arkady Federov.
Politician rus.
Sunt sigur că ştii ceva poveşti despre el.
Aeroportul Internaţional din Belgrad.
Bună ziua, am rezervare.
Nu e nevoie.
Ambasada SUA, Belgrad, Serbia.
De ce nu ai tras ?
Aici.
De ce nu ai tras ?
Da, domnule Mason. De ce nu ai tras ?
Nu este nicio ameninţare, dle.
Cel ce ţi-a ucis întreaga echipă te-a ameninţat cu arma
şi tu spui că nu era nicio ameninţare ?
Devereaux era confuz.
Nu ştia că se va întâlni cu mine.
A făcut exact ce-aş fi făcut şi eu.
Am încercat să-l ucidem.
Ne-a ucis el în schimb.
V-aţi uitat unul la altul două secunde.
Da, domnule.
Întrebările rămân.
De ce nu ai tras ?
De ce nu te-a împuşcat el pe tine ?
Crezi că-l cunoşti pe Devereaux ?
Lăsaţi-mă să-l găsesc.
Aş putea discuta cu el. Poate îi pot schimba părerea.
Nu-l cunoşti.
Ştiu cum te-a antrenat.
Fără relaţii apropiate.
Dar în lumea asta sunt lucruri ce contează pentru Peter Devereaux.
Oamenii care îi sunt apropiaţi. Oamenii pe care îi iubeşte.
Şi i-am ucis-o pe una dintre cele mai importante.
Şi acum, va veni după noi.
Cu toate forţele. Să fii sigur de asta.
Ne-a ucis trei oameni.
Trebuie să-l ucizi pe Devereaux.
Ai vreo problemă cu asta ?
Fac ceea ce mi se spune, dle.
Hardul e-n regulă.
- Cred că am găsit ceva aici. - Ce-ai găsit ?
E ceea ce căutam.
Ultima căutare a lui Hanley.
Vezi ce mai poţi găsi.
Totul e vraişte.
Ce panaramă.
Bună, ce faci ? Am ceva pentru tine.
Fata asta, Mira, a ajuns în Belgrad la sfârşitul anilor '90
ca şi refugiat UN, fiind procesată de ăştia doi.
Apoi a fost dată unui asistent social. Acestei femei, Alice Fournier.
Era prietenă cu alte trei fete, prostituate, drogate.
Ultima urmă a Mirei a fost acum 10 ani.
Dacă era asemeni prietenelor ei, probabil că e moartă.
Spune-mi unde e.
Poftim.
Are planuri pentru prânz la restaurantul DvaJelena.
Cu plăcere.
Raportul biometric de la aeroportul din Belgard vine acum.
Asta este de acum patru ore.
Uite.
Se uită direct în cameră.
Da ?
Este echipa de la Henley. Au găsit ceva.
"Curăţitorii" de la Hanley au o posibilă pistă.
Autorizaţiile şi codul de acces e confirmat.
Spune.
Sunt Yorgan.
Am nevoie de-o locaţie a unui subiect pe nume: Fournier.
Alice. Numărul de mobil: 75365423.
Caută locaţia acestui număr. Fournier Alice.
Numărul este 75365423.
Locaţia curentă este Skadarska, nr. 32.
Cred că este un restaurant.
Mulţumesc.
Câţi agenţi se ocupă de asta ?
Doi.
Sună-l şi pe celălalt.
Nu răspunde.
E Devereaux.
Îţi mulţumesc că ai decis să vii.
Te rog, ia loc.
Nu voi sta mult. Mulţumesc.
- Vrei ceva ? - Apa e-n regulă.
Mersi.
Deci, hai să vorbim despre Arkady Federov.
În domeniul meu, aud numele lui destul de des.
Dar nu e nimic nou. Atrocităţile sunt ca un show TV.
Mereu apare ceva nou şi se uită de cel vechi.
Corect. Dar Federov este aproape de a deveni preşedintele Rusiei,
e ceva de actualitate, atât pentru lume şi pentru publicaţia mea.
Dacă Federov era doar un general, puteam spune că e de neatins.
Dar acum e altceva. E vulnerabil.
Ce ?
Crezi că asta nu-l face periculos ?
Oamenii de genul, mereu aspiră la mai mult,
dar în final sunt tot doar oameni
cărora le place să se audă vorbind.
Tu-ţi vrei povestea şi premiul Pulitzer, atât, nu ?
Tu nu ştii ce viaţă au când vin la noi.
Nu sunt doar nişte fete. Sunt unele speriate.
Te-ai gândit ce le-ar face povestea asta lor ?
Federov a comis multe crime.
Trebuie să fie expus.
Dacă fetele ar vorbi cu mine, să-mi spună povestea lor...
Eu ajut victimele. Nu le folosesc pentru politică.
Fetele astea au trecut prin destule. Îmi pare rău.
Ai intenţii bune, dar nimeni nu-l poate opri pe Federov.
Dacă te-ai întâlnit cu mine, înseamnă că vrei să mă ajuţi cumva.
- Mă scuzaţi, sunteţi Alice Fournier ? - Da.
Vă caută cineva în birou. Spune că nu vă merge telefonul.
Pe aici. Vă rog.
Mă scuzi.
- Da, alo ? - Opreşte-te. Rămâi unde eşti.
Ascultă-mă foarte atent.
Femeia din faţa ta e o asasină. Dacă se panichează, te omoară.
Întoarce-te cu faţa.
Întoarce-te, sunt în spatele tău. Întoarce-te.
Fugi ! Acum ! Fugi !
Alice !
Afară, vreau să nu-l scăpaţi din ochi.
Haide ! Haide !
Mişcă !
Cine eşti ? Ce se întâmplă ?
Uşa laterală.
Trebuie să fie în piaţă, vreau să ştiu unde e chiar acum.
Mason.
Nu pot să cred că ai acelaşi număr. Ce mai faci ?
Sunt puţin ocupat, te pot suna eu mai târziu ?
Ia scanerul de telefoane.
Voiam să vorbim puţin. Continuă să faci ce făceai.
Scenariu, o ţintă foarte căutată cu un complice de gen feminin,
cu avans de 30 de secunde în faţa mea.
Într-o piaţă aglomerată.
Spune-mi despre ţinta ta.
Bărbat, în vârstă, avea aptitudini.
- Avea ? - El crede încă ca le mai are.
Da, este arogant şi încrezător.
Deja a făcut prima greşeală.
Chiar crezi că şase agenţi sunt de ajuns ?
Spune-mi ?
Devereaux...
- Cine sunt ? Sunt de la poliţie ? - Nu.
Ceva de genul.
Atunci cine naiba eşti tu ?
- Cine eşti ? Ce vrei ? Dă-mi drumul ! - Calmează-te.
- N-am făcut nimic. - Te cred. Dar ei nu.
Dacă vrei să scapi de aici, trebuie să ai încredere în mine.
Bine ?
Alice ?
Stai !
- Eşti bine ? - Da.
- Ştiam că vei suna înapoi. - Perimetrul se lărgeşte.
Prea multe variabile.
Pierzi controlul.
Nu vrei să ştii de ce eram în Moscova ? Ce ordine am avut ? Cine m-a trimis ?
Continuă să vorbeşti.
De ce nu te predai Devereaux, putem discuta.
Nu. Ăsta e scenariu meu, eu fac regulile.
Haide fiule, fă-mă să rămân interesat.
- Poate voi greşi. Măcar atât îmi datorezi. - Nu-ţi sunt dator cu nimic.
- Jake, dă-mi telefonul tău. - Unde sunt ? Hai, Mason. Unde sunt ?
Semnalul este transmis prin acest telefon.
Scanerul crede că telefonul lui Jake este cel al lui Devereaux.
De asta pare că este aşa aproape.
Câţi oameni ai ucis Mason ?
Până acum ? Sau în următoarele cinci minute ?
Te gândeşti la asta uneori ? La o cafea ? Sau la o îngheţată ?
Sau vezi o femeie frumoasă, sau vreun copil.
Şi-ţi aminteşti toate minciunile pe care le-ai spus.
Pe acolo.
- Te face să tresari, nu-i aşa ? - Nu, cretine. Dorm ca un prunc.
Nu te înţeleg, Devereaux. Pe mine mă vrei. De ce nu încerci ?
E tentant.
Să-mi dau poziţia de gol.
Mereu dornic să mori pentru cauză, nu-i aşa, Mason ?
Frica este duşmanul tău. Tu m-ai învăţat asta.
Da. Dar nu am terminat lecţia, fiule.
- Şi eu sunt pe care să te dobor. - Nu mă vei doborî, băiete.
Eşti o unealtă cam boantă. Fără perspectivă. Fără cunoştinţe.
- Continuă să vorbeşti, bătrâne. - Asta e umilitor.
Ruşinos.
Exact ca în Moscova.
Ce este, Mason. Nu e nimeni să te ţină de mână ?
Nu ai pe nimeni să-ţi spună când să tragi.
Fură o maşină. Care-i cea mai apropiată parcare ?
E una chiar în faţă.
- Deci fără regrete. - Niciunul.
Ştii ceva ? Nu dau doi bani pe cei pe care i-am ucis.
Dacă prin vreun noroc chior reuşeşti să mă ucizi,
nici atunci nu-mi va păsa.
E aici. E pe aici pe undeva.
- A fost un discurs pe cinste. - Scoţi tot ce-i mai bun din mine.
Benzină. Înapoi !
Înapoi ! Înapoi !
- Mira Filipova. Unde e ? - De unde ştii numele ăsta ?
Când a fost ultima dată când ai văzut-o ?
Nu ştiu... acum trei ani. Eu m-am ocupat de cazul ei.
Un prieten bun de-al meu a murit încercând s-o găsească.
Îmi pare rău. N-am idee unde e.
Femeia care te-a abordat la restaurant e asasin plătit.
Rus. Oamenii de pe motociclete sunt de la CIA.
- CIA ? - Indiferent de ce ştie fata,
mulţi o vor. Şi dacă nu o găsesc, tu eşti următoarea ţintă.
Ai dosarele fetelor pe care le ajuţi ?
Da.
O să luăm trenul ăsta.
De ce-l urăşti aşa de mult ? Tipul care vrea să ne ucidă...
De ce-l urăşti ?
Nu-l urăsc.
Nu.
E probabil cel mai bun prieten pe care l-am avut.
Deci, toţi prietenii tăi încearcă să te ucidă ?
Într-un final.
Unde o pot găsi ?
- Ţi-am spus că nu ştiu. - Trebuie să ştii ceva.
Prieteni, locuri ce le frecventează... Oamenii nu dispar pur şi simplu.
Nu ştiu, bine ?
În domeniul meu, da, aşa este. Ele dispar.
Într-o zi crezi că sunt aici, a doua zi nu mai există.
A încetat să mai vină la întâlniri.
Oamenii spun că începuse să se drogheze.
Ştii cine este omul ăsta ?
Un peşte. Aduce fete din Caucaz, le vinde pentru sex.
Numele lui este Liebe Denko.
Ba nu. Numele real e Simeon Denisof.
Era mâna dreaptă a lui Federov din ultimul război cecen.
Ştii unde se află acum ?
Da. E aici în Belgrad.
De unde îl cunoşti pe Denisof ?
E o cunoştinţă a unei cunoştinţe.
Vreau să-l văd pe Liebe Denko.
Nu.
Spune-i că Peter Devereaux e aici.
Aşteaptă.
- Arăţi ca dracu'. - Da ? Nici tu nu arăţi prea bine.
Cu plăcere.
Nu pot să cred.
Deci... ce cauţi aici, Peter ?
Am nevoie de informaţii.
Cineva din Belgrad vrea să te ucidă şi nu sunt eu.
Ţi-aş putea spune cine e, dar... Vreau ceva în schimb.
Bine. Spune-mi ce vrei.
Îţi rămân dator. Pentru zilele de demult.
Arkady Federov. Ucide pe toţi care i-au fost apropiaţi...
Ştiu că vrea să te ucidă şi pe tine.
- Pe mine ? - Da.
Care-i treaba cu el ? De ce vrea să lichideze tot ?
Ce urmăreşte ?
Pleacă. Ar trebui să pleci chiar acum.
Cecenia.
Ţara asta urâtă şi uitată de lume.
Petrolul, pe de altă parte, din belşug.
Jegoşii de terorişti ceceni n-a vrut să ne-o dea nouă.
Aşa că, într-o zi o clădire... a sărit în aer.
Soldaţi ruşi împreună cu familiile au fost trimis acasă pe bucăţi.
Şi uite aşa, Federov porneşte războiul său murdar
şi Mama Rusie primeşte petrolul.
A bombardat clădirea ?
Nu. Federov a fost destul de deştept
încât să ştie că nu se poate descurca singur,
aşa că a ţinut totul secret.
Am condus-o noi pentru tine ?
Tot ce-am făcut a fost să stăm şi să vedem cum mor toţi acei oameni.
Vrei nişte apă ?
Scuze de tratare.
Dacă are vreo valoare, m-am opus acestui comportament.
Îl cunoşti pe Peter Devereaux din 1998.
Până când s-a retras în 2008.
Pe 17 aprilie, anul curent,
te-ai dus la Lausanne sub numele de Sanders.
Şi l-ai reactivat.
Arată-mi ţâţele.
Ce-ai spus ?
Cred că de asta te-a trimis Weinstein, nu ?
Cu siguranţă nu e datorită agerimii tale.
Du-te dracului !
Îţi place să fii deasupra ? Să avansezi în scara ierarhică ?
Îmi plac ceilalţi mai mult. Unde sunt ceilalţi !
- Camera asta e antifonată. - Crezi că nu ştiu asta ?
Eu am aprobat şi construit această facilitate.
Eu am scris manualul după care lucrezi tu.
Ştiu cât durează până schimbi pe procedura operaţională.
Toanta dracului.
Poate că ştii procedurile, dar ştii de asemenea
că eu pot să schimb procedurile dacă eu consider necesar.
Având în vedere tonul acestei discuţii,
înclin spre schimbarea procedurii.
Ştii ceva ? Nu dau doi bani pe oamenii pe care i-am ucis.
Dacă prin vreun noroc, reuşeşti să mă ucizi,
nici atunci nu-mi va pasă.
- A fost un discurs pe cinste. - Scoţi tot ce-i mai bun din mine.
N-a fost chiar corectă ultimul ta replică.
Să-l ţinem ocupat a fost un avantaj, domnule.
Da, pentru el.
Nu ştiu dacă ţi-a intrat pe sub piele.
Poate că eşti nervos că n-ai avut niciodată un tată.
Nu ştiu şi sincer nu-mi pasă. Te-a jucat foarte bine.
- O să-l prind. - Zici tu ?
Nu se simte aşa de aici, fiule.
De aici se vede de parcă încercai să-l mulţumeşti.
- Ce ? Încă îl admiri ? - L-am admirat.
Uite ce crede despre tine.
... lipsa abilităţii de adaptare la diferite situaţii...
... trage prea repede concluziile...
Investigaţia finală indică că agentul este...
RESPINS
Băi. Băi...
Cum ai intrat aici ?
Tot ce vrea e să fie la tine. Frate, eşti o curvă nerecunoscătoare.
Mama te va transforma într-o poşetă.
Bine atunci.
Bine, atunci ?
Ce-i aia ?
Trecem unul pe lângă altul pe aceste scări de opt săptămâni.
Cine eşti tu ?
Desigur, eşti destul de atractiv, misterios, dar...
devine destul de obositor după un timp, ştii ?
Adică.. nici măcar nu-ţi ştiu numele.
- David. - Eu sunt Sarah.
Te-ai gândit vreodată că Mirei poate îi e mai bine unde e acum ?
Fata ta l-a văzut pe Federov şi CIA-ul cum conspirau
să înceapă un război care a omorât sute de mii de oameni.
Şi... cine o găseşte primul,
îl deţine pe Federov. Şi crede-mă, cineva o va găsi.
Haide.
Cum ar fi să fii tu...
Să iei tot ce vrei, să faci tot ce vrei.
Ce se întâmplă când revin ?
Plecăm.
Poftim.
E de ajuns.
Până la fund.
Ce s-a întâmplat în Moscova ?
Ceva... nefericit.
Cum o chema ?
Natalia.
Dacă îl ucizi te va face să te simţi mai bine ?
E un început.
De ce m-ai salvat ?
Nu-ţi pune speranţele în mine, Alice.
Îţi promit...
Că te voi dezamăgi.
Satie.
Ce-ai spus ?
..."Favoritul meu" în rusă.
- Vorbeşti rusă ? - Da.
Părinţii mei erau profesori universitari.
Ei m-au învăţat.
Am găsit nişte haine care ar trebui să ţi se potrivească.
Ce se întâmplă dacă o găsesc pe Mira înaintea ta ?
Atunci nu vor mai avea nevoie de tine. Problemele vor dispărea.
- O vor ucide, nu-i aşa ? - Da.
Şi dacă nimeni nu o găseşte ?
Nimeni nu se poate ascunde la infinit.
Nu te pot lua cu mine acolo unde trebuie să mă duc acum.
Deci nu te mai pot proteja.
Du-te undeva unde nu te poate găsi nimeni, nici măcar eu.
Foloseşte numai bani lichizi, şi aşteaptă ca ăsta să sune.
Sara ?
Te-am trezit ?
Unde ai plecat ?
Sara ?
- David ? - Sunt aici. E-n regulă.
Totul va fi în regulă. Nu te va răni. Ai înţeles ?
- Dă-i drumul. - Dă-i drumul ?
Şi dacă nu ? Ce ? Gloanţele încep să zboare ?
Spune-i că trebuie să asculte.
- Spune-i. - Trebuie să asculţi.
Ştii ce face, nu-i aşa ? Încearcă să decidă cât valorezi.
Nu-ţi va face rău.
Nu s-a decis încă. Întreabă-l.
Întreabă-l dacă meriţi să fii salvată.
Merit să fiu salvată ?
Nu-ţi răspunde la întrebare, nu-i aşa ?
Trebuie să-l faci să răspundă la întrebare !
- Merit să fiu salvată ? - Da !
Meriţi.
Îţi place de ea ?
Da. E timpul să-ţi termini antrenamentul.
Ce dracu' mă poţi învăţa tu ?
M-ai lăsat baltă, ai uitat ?
- Ce vrei ? - Vreau să fiu mai bun decât tine.
Ce înseamnă asta ?
Să fii mai bun decât mine.
Să fii cel mai bun în ceva ?
Să fii un om mai bun ?
De ce m-ai abandonat ?
Iată că vine.
Am tras. Ce puteam face ? Nu aveam de ales.
Întotdeauna ai de ales.
Răspunde la nenorocita de întrebare !
Ai ales greşit.
Am venit aici în seara asta, Mason, ca să te ucid.
Nu ştiam ce înseamnă pentru tine.
Credeai că e vorba despre Natalia ?
Nu, e vorba despre tine.
Poţi să fii uman.
Sau un criminal de oameni, dar nu amândouă.
Într-un final, unul dintre cei doi îl va distruge pe celălalt.
Tot ce trebuie să faci acum este să-mi arăţi.
Că nu-i prea târziu pentru tine.
- Haide ! - Nu !
A doua şansă, Mason.
Scenariu: Ţinta ta tocmai a tăiat artera femurală a unei femei.
Nu !
Tocmai a tăiat artera femurală a unei femei cu care te-ai iubit.
- Ce faci ? - O să-l să se ducă !
Rahat ! Rezistă ! Rezistă !
Lucilia, vrei să ştii ce-am făcut ?
Ştiu ce-aţi făcut dle Hanley, acum discutăm de ce.
Nu ştii ce-am făcut sau ce voi face.
Cu toate astea, de unde naiba să pricepi de ce ?
Hai să reluăm.
Ce crezi că facem noi aici, la agenţie ?
- Culegem informaţii. - Nu, informaţiile sunt inutile.
Se schimbă peste noapte.
Cunoaşterea nu e putere. Oamenii sunt puterea.
Noi adunăm oameni.
Şi dacă cineva ascultă de la Langley,
cineva cu puţin creier în cap, vor şti despre ce vorbesc.
Vorbesc despre deţinerea lui Arkady Federov !
Mă asculţi ?
Arkady Federov !
Hotel Imperial, Belgrad
Dle, bine aţi venit la Hotel Imperial.
Edgar.
Alice, ce cauţi aici ?
Eşti bine ? Ce-ai păţit la restaurant ?
M-am decis să-ţi spun tot ce ştiu despre Arkady Federov.
Intră.
Ştii că e în oraş acum, la Conferinţa Europeană de Energie.
Stă la Hotel Imperial.
Nu, nu ştiam.
Sunt surprins să te văd.
Vrei ceva de băut ? O cafea sau ceva ?
Nu, mulţumesc.
Acesta e "Zidul Meu al Ruşinii".
Au fost sute de fete care au venit din conflict.
Suntem o organizaţie mică.
Stai să-mi iau dictafonul.
A fost o fată, Mira.
Pretindea că e mută.
Federov o plăcea, o ţinea pe lângă el.
Ca pe un animal de companie.
Mason, David. Cod de acces: 3-9-0-4-2.
- Du-te în colţ, tu. - Lasă fata în pace. Ce naiba ?!
Natalia nu s-a aşteptat să mă vadă la Moscova.
Nici măcar nu ştia că vin !
Ce-ai făcut ?
Era... în ultimele luni, se purta cam ciudat.
- Analiştii credeau că e... - Prostii !
S-a întâmplat ! Aşa că au decis s-o retragă.
N-am putut ajunge la ea fără ca ei să afle.
Dacă venea în partea noastră, era pe cale să moară.
Singura ei şansă era să te trimit pe tine.
De ce ?
Agenţia suspecta de câţiva ani că Federov
a început războiul bombardând o clădire cu proprii săi oameni în ea,
dând vina pe cecenii naţionalişti.
După care Natalia m-a căutat,
mi-a spus că are un martor care jură că Federov a fost implicat.
Noi am făcut-o !
Noi am făcut-o.
Cu cine dracu' ai vorbit ?
Oamenii cu care trebuia să vorbesti tu !
Cine era legătura ei ? Să nu mă minţi !
Acelaşi om
care mi-a adus-o pe Natalia Mayday la mine.
Acelaşi om care i-a ordonat scoaterea şi acelaşi om
care a orchestrat asasinarea ei.
Intră.
Devereaux are o fiică.
Numele ei e Lucy. Pozele astea sunt de acum cinci ani.
Acum ar trebui să aibă 12 ani.
Natalia Ulanova a fost mama sa. Şi Devereaux a crescut-o.
Când Devereaux era în Berlin, a recrutat-o pe Natalia
şi a convins-o să spioneze pentru noi.
Şi-a ascuns întreaga familie de noi.
Mira îl poate distruge pe Weinstein.
De asta l-a pus pe Mason s-o ucidă pe Natalia,
de asta vine după Mira.
Fata nu era ţărancă, sau mută.
Ambii părinţi erau profesori universitari.
Putea vorbi rusă şi engleză. Tot ce zicea Federov, ea înţelegea.
Sunt aici să-l văd pe Liebe Denko.
Geanta ta.
Mâinile sus, te rog.
Ce cauţi aici ?
Peter Devereaux are nevoie de-un mare favor.
Ce ai obţinut ?
Femeia asta, Alice Fournier...
A decedat în aprilie 2005. De cancer.
Atunci, cine-i ea ? Era în restaurant cu Devereaux.
Fac o verificare biometrică.
Bine aţi venit la Hotel Imperial.
- Peter ? - Mira ? Unde eşti ?
Mă duc să-l văd pe Arkady Federov.
- M-am decis să-l confrunt. - Mira, nu face asta. Te rog.
Te va ucide. Nu face asta, te rog.
Cine eşti ?
Sunt cadoul de la Simeon Denisof.
Asta pentru ce-i ?
Bine. Sus.
Întoarce-te.
Denisof e foarte generos.
- Aşează-te pe pat. - Vreau să mă spăl înainte.
Am o potrivire.
Etichetele s-au schimbat. Interni iau interviuri.
Numele meu e Mira Filipova.
Părinţii mei au fost ucişi de către generalul rus, Arkady Fedorov.
Eu am supravieţuit.
Arkady Fedorov e în Belgrad acum pentru Conferinţa de Energie.
Află unde e cazat.
- Nu mă vei ucide. - Te înşeli.
Nu.
Dacă aveai de gând, eram mort deja. Nu ştii ce faci, nu-i aşa ?
Asta-i pentru familia mea.
Dumnezeule.
Mira.
Sunt atâtea persoane ce mă vor mort şi iată cine e aici.
Fetiţa supărată care nu ştia cum să se reguleze.
- Şi acum vorbeşte. - Taci !
Bine. Poate că mă vei ucide. Vom vedea.
Dar făcând-o fiind femeie.
Asta e una dintre cele mai dragi amintiri ale mele.
Taci din gură !
Linişte.
Ai uitat cine sunt ?
Mira ! Mira, nu ! N-o face !
- Vreau să moară. - Va muri.
Dar nu înainte să spună lumii ceea ce-a făcut.
Unde-i telefonul ?
Ia-l. Du-te să-l iei, acum !
Începe să filmezi.
În 1999 ai sprijinit o operaţiune americană,
dându-ne drept terorişti ceceni.
Cine era agentul american care conducea operaţiunea ?
Stai pe cămaşa mea.
Mira, ia ăsta.
Împuşcă-l dacă n-ai încotro.
Nu mă vei ucide.
Asta vei decide tu.
Vom juca un mic joculeţ.
Cred că a fost inventat la tine în ţară.
O să te întreb doar o dată.
Cine era agentul american ?
Te mai întreb o dată.
Era Weinstein ?
Haide !
Pe scări !
Rahat împuţit ! Şansele tale scad !
Cine era agentul american ?
Era Weinstein ?
Hanley.
John Hanley.
- Hanley ? - Da.
Este tipul ăsta ?
- Tipul din mijloc ? - Nu.
Peter, el e.
- Tipul chel. - Da.
Du-te.
Poftim, ia asta.
- Foloseşte uşile liftului. - Şi tu ?
Cazează-te la Hyatt Hotel.
Dacă nu apar, du-te la ambasada Olandei.
Spune cine eşti şi spune-le tot. Cere azil. Du-te.
Bine.
Se îndreaptă spre subsol.
- Repeta asta. - Se îndreaptă spre subsol.
- Acoperă scările din spate. - Sunt pe drum.
Unde s-a dus ?
Nu ştiu.
Tu te duci pe acolo.
Verifică asta.
- Iisuse ! - Trebuie să vezi ceva.
Cine era agentul american ?
A fost Weinstein ?
Hanley.
John.
- E un dezastru. - Hanley.
O să-i comunici lui Weinstein chiar acum.
Tu, stai.
Ţâţe, înapoi la biroul tău.
Ia loc.
Ştii cine stă aici ? Şeful tău stă aici.
Eu stau aici.
Aşa că stai jos.
Peter ?
Ce bine că eşti în viaţă.
Ce s-a întâmplat ?
Poţi dispărea. Te voi ajuta eu.
Spune oraşul şi te duc eu acolo.
Am oameni. Oameni care te pot ajuta să o iei de la capăt.
Oameni care se pot asigura că nu te va găsi nimeni.
Nu mai fug.
Fuga e mai bună ca moartea.
Îţi mulţumesc Peter, pentru că mi-ai salvat viaţa.
Să te las să mori n-a fost niciodată o opţiune.
Hai, trebuie să ne mişcăm.
S-au schimbat multe într-un timp foarte scurt.
Ce făceai acum o săptămână ?
Îmi trăiam viaţa.
Care-i viaţa lui Peter Devereaux ?
Lucruri simple.
O casă în Lausanne. O afacere mică.
E o cafenea lângă un lac.
Şi o fiică.
Care nu-şi va cunoaşte mama şi care abia dacă-şi ştie tatăl.
- Cum o cheamă ? - Lucy.
- Are 12 ani. - Unde e acum ?
Aşteaptă ca tatăl ei să o ia de la internat.
- Lucy ? - Nu te credeam tipul patern, Peter.
Cum de a ieşit o fată aşa minunată din ADN-ul tău, sfidează logica.
Serios, ar trebui să zici ceva.
Te voi ucide.
Dacă-i faci rău, te voi ucide.
E amuzant, Peter... se pare că drumul spre Federov
trece mai mult pe la Langley
decât s-a chinuit Weinstein cu metodele sale.
Eu conduc spectacolul aici, Peter.
Weinstein s-a întors în State.
Şi a părut surprins când l-au trimis acasă.
Dar nu atât de surprins cât eşti tu acum.
Ştii, dacă te consolează cu ceva,
băiatul tău Mason a adus-o pe Lucy la mine.
M-am gândit, că ar trebui să fii mândru.
S-a descurcat bine, nu ? A găsit punctul sensibil.
Nu eram sigur dacă ai unul.
Da.
Băiatul s-a descurcat bine.
Bun, la Fortăreaţă. Ora 8:00. Unde se joacă şah.
Tu mi-o aduci pe Mira, eu îţi dau fata.
Eşti o armă, Mason.
Una extrem de bună. Preţuiesc asta.
Trebuie să plecăm de aici chiar acum.
Du-te la gară, rezervă nişte bilete pentru prânz la trenul de Junik.
Graniţa acolo e mai slabă.
- Nu te vrea pe tine, ci pe mine. - Ne vedem acolo.
Nu te vrea pe tine, ci pe mine.
- O să fim acolo ! - Şi dacă nu sunteţi ?
Presupun că nu voi reuşi.
Ne va ucide pe toţi.
Cum s-a întâmplat asta ?
Nu simţi nimic.
De unde eşti aşa de sigur ?
Un glonţ circulă cu 4389 km/h.
De patru ori mai rapid decât viteza sunetului.
Efectul acelei velocităţi...
este final.
Tu doar...
încetezi să mai exişti.
Tu fii acolo.
Te rog.
Trei bilete spre Junik, vă rog.
Spuneţi că nimeni nu va fi rănit, cel puţin nimeni drag.
Ai jucat-o bine totuşi.
Aşa am făcut ?
Ştii ce va face Federov când va deveni preşedinte ?
Va schimba lumea. Rusia se va alătura NATO.
De ce ?
Pentru că e la mâna mea încât eu îi spun ce să zică.
Eu îl deţin.
La asta am lucrat în toţi anii ăştia.
Ştii că aşa e.
Da, cred că am ceva pentru tine.
Da. E la gară, a cumpărat trei bilete pentru Junik cu cartea de credit.
Ar trebui să fie acolo.
Mulţumesc.
Te-ai gândit, poate...
doar aşa puţin, că ai întrecut măsura de data asta.
Acum mult timp, prietene.
Vei avea nevoie să ştii că e în viaţă.
Alo ?
- Tatăl tău. - Tată, tu eşti ?
Ce mai faci, puştoaico ?
Ştiu că eşti speriată.
Dar totul va fi bine, îţi promit.
Am vrut doar să-ţi aud vocea
şi să-ţi spun că te iubesc mai mult decât orice pe lume.
Şi eu te iubesc, tată.
Iartă-mă că n-am fost lângă tine când ai avut nevoie.
Gata. Unde-i Mira Filipova ?
La staţia de autobuz.
Autobuzul spre Novi Sad. De la ora 9:00.
Adu-o aici.
Jones, du-te cu el.
L-ai judecat greşit pe puşti. E un luptător.
Nu ca tine.
Tu o aduci pe Mira aici, ai cuvântul meu
că-ţi vei primi fiica înapoi.
Ştii cum obişnuiam să-ţi spunem, Peter ?
Spionul de noiembrie.
Pentru că după ce treceai tu, nu mai rămânea nimic.
Presupun că unele lucruri nu se schimbă.
- Staţia e în direcţia aia. - Scurtătură.
Încetineşte.
- Încetineşte dracului odată ! - Centura.
Opreşte maşina chiar acum !
Zid.
- Mason, eşti gata ? - Da.
Da, sunt gata.
Acele crime, împreună cu uciderea fiului Filipovei...
După care tanăra de 15 ani, Filipova s-a ascuns...
Nicio viaţă americană n-a fost pierdută în războiul cecen...
- Nici măcar una. - Ai dreptate.
Estul versus Vest, dă-o-n mă-sa.
De acum, este lumea civilizată împotriva nenorocitului de Orient Mijlociu.
Asta e o luptă ce o pot înţelege.
Asta e o luptă pe care o putem câştiga.
Nu pricepi ?
- Hanley. - Ce ?
- De ce transpiri ? - Pentru că e extrem de cald.
Scuză-mă, încă folosesc acest calculator.
Mulţumesc.
A fost victimă a multiplelor agresiuni sexuale...
Unde-i Lucy ? Trebuie să o aduci aici când era gata ?
Este.
Ne-ai condamnat la încă un deceniu de eşecuri !
- Rahat ! Sper că eşti conştient ! - Chestia e că...
Îmi place aşa.
Mulţumesc.
Tată.
ARKADY FEDEROV ŞI UCIDEREA LUI EDGAR SIMPSON
Unde e ?
- Peter ! - Uite-o.
Hai să prindem trenul, vino !
Numele meu este Mira Filipova.
Când aveam 15 ani, Arkady Federov mi-a ucis familia
şi m-a ţinut captivă timp de 2 ani.
Am fost repetat violată de către el.
În această perioadă, am fost martoră cum Fedorov
conspira cu agentul CIA, John Hanley, să bombardeze o clădire civilă.
Acea bombă a fost începutul celui de-al doilea război din Cecenia.
Declaraţiile refugiatei cecene, Mira Filipova,
a întors pe dos lumea politică după ce dovezile despre conspiraţia
dintre Arkady Federov şi un oficial de rang înalt din CIA,
i-au distrus candidatura lui Arkady Federov
la preşedenţia Rusiei.
Oficiul Ministerului Rusiei a emis un comunicat
prin care neagă vehement toate acuzaţiile împotriva lui Federov,
iar Arkady Federov şi-a luat o vacanţă prelungită de la birou
în timp ce-şi cântăreşte opţiunile sale politice.
SFÂRŞIT
Traducerea şi adaptarea: www.YTS.re
Sincronizarea: www.PA900.ro