Subtitrarea: Avocatul31-Subtitrari-noi Team www.subtitrari-noi.ro
James şi Cynthia Green?
- Da. - Pe aici, vă rog.
Bine. James şi Cynthia Green.
Strada Oak Lane, numărul 13, Stanleyville.
Da.
Staţi. Nu aţi răspuns la ceea ce va face să fiţi apţi.
Ştim. Nu era mult loc.
Aveam foarte multe de scris.
De asemenea, aici, la pagina patru.
Aţi răspuns la
"Ce experienţă sau experienţe
v-au pregătit cel mai bine",
aţi scris doar "Timothy".
Da.
Singura şansă pe care o aveţi
este să fiţi absolut sinceri.
Suntem de acord.
Din cauza asta vrem să ne folosim timpul pe care-l avem
ca să vă spunem povestea noastră.
Bine.
Este o singură chestie.
O să vă vină foarte greu să credeţi asta.
Totul a început în luna septembrie.
De mai mulţi ani am încercat,
iar dr. Hunt în cele din urmă ne-a spus veştile.
Întâi de toate, aţi încercat din greu.
Aţi făcut tot ce se putea.
Am explorat toate opţiunile medicale, cu un mare cost pentru voi.
Dar vine un moment în care...
trebuie să acceptaţi...
Îmi pare foarte rău.
Aşteptaţi!
Haide, iubitule. Haide. Haide.
Poţi să apeşi butonul pentru mine? Apasă chiar acolo.
Foarte bine! Ce m-aş face fără tine?
Bate palma!
Aşa că am plecat spre casă.
Ne-am întors la slujbe şi ne-am continuat viaţa.
O să ne luăm un căţeluş.
Nu vreau un căţeluş!
- Pa. - Pa.
Hei, Tommy.
Poftim. Ne vedem înăuntru.
Ai făcut o treabă bună.
Ca toate poveştile de succes,
fabrica de creioane din Stanleyville,
acest muzeu şi acest oraş, încep cu un vis.
Stanley Crudstaff, protectorul nostru.
Aici este biroul său original. Urmaţi-mă, vă rog.
Îţi este foame?
Hei, surioară!
Verific doar să mă asigur că ne întâlnim mâine.
Am fi dispuşi să ne vedem la noi acasă.
Copiii i-au cumpărat lui Bart un grătar nou. Nu o să-ţi vină să crezi.
Bună ziua, sunt Allen Rust de la spitalul "Sisters of Mercy".
Vă rog să mă sunaţi înapoi în legătură cu restul de sumă datorată. Vă mulţumesc.
Iubito.
Trecem peste asta.
Puteţi vedea că avem pământ aici.
Dar pentru a putea fi un sol bun...
şi un pat de pământ bun pentru grădina voastră,
trebuie să puneţi un strat de 30-45 centimetri.
Nu pot să o fac. Nu pot să trec peste asta.
Atunci dă-te la o parte.
Ani de zile ne-am gândit la
cum ar fi copilul nostru.
Nu fă asta.
Putem depăşi asta mâine.
Doar pentru seara asta,
putem să avem un copil?
Ai auzit ce a spus doctorul.
Renunţă! Renunţă.
Poftim. Să nu renunţăm niciodată!
Copilul nostru
nu ar renunţa niciodată.
Şi ştii ce mai cred?
- Nu pot. - Copilul nostru
ar avea sufletul tău bun.
Asta nu este amuzant, Jim.
Dar copilul nostru ar fi amuzant.
Nu amuzant în genul să râdă de alţii,
ori să râgâie şi să facă pârţuri,
ci amuzant precum...
Amuzant precum unchiul Bub.
Ştii, ca...
genul de copil pe care îl crezi întotdeauna.
Cineva sincer. Vrei pe cineva care să spună doar adevărul.
Da, vreau. Vreau un asemenea copil.
Dar copilul nostru nu poate fi perfect.
Nu vreau un copil din acela care este plictisitor de perfect.
Ce zici de asta?
Cineva care va spune adevărul, indiferent de consecinţe.
- Da! Avem un câştigător. - Da! Da!
- Copilul nostru ar fi priceput la muzică? - Cu siguranţă.
Să cânte la clarinet ca mine, să bată la tobe ca tine, sau...
Nu ştiu la ce instrument.
Tot ce ştiu este că fiul nostru...
Copilul nostru ar fi grozav!
- Suntem de acord. - Copilul nostru ar fi grozav!
Scrie asta.
Artistic.
Picasso cu un creion.
Da.
O persoană optimistă.
Să iubească şi să fie iubit.
Cât de bun sportiv ţi-l imaginezi?
Tu ai fost groaznic la fotbal.
Asta nu este adevărat.
Nu este adevărat.
Eu am fost o neîndemânatică.
În regulă. Ce zici de asta? Ce zici de asta?
O singură dată, copilul nostru,
uimitorul nostru copil,
trebuie să înscrie golul câştigător.
Touchdown! Haide, verzii!
Da! Ăla este copilul nostru!
Acum ce facem?
A plouat.
Totul o să fie în regulă.
Iubitule, ai spus ceva?
Am spus că...
Ce?
Cred că a plecat.
Jim.
Aşteaptă. Aşteaptă.
Bună.
- Bună. - Bună.
Eu sunt Timothy.
Ăsta este un nume comun.
Ei bine, putem să te curăţăm?
Da... aveţi un prosop?
- Da, avem. - Da.
Apa este bună.
911. Spuneţi care este urgenţa dumneavoastră.
Da, aş vrea să raportez o dispariţie...
Uite, eu sunt Jim Green. Strada Oak Lane numărul 13.
Hei, Jim. Eu sunt Marty de la fabrică.
Lucrez după program aici.
Marty.
Avem în posesia noastră un...
Dumnezeule, nu ştiu cum să spun asta.
A raportat cineva o dispariţie...
Jim? Jim, eşti acolo?
Eu am fugit o dată de acasă.
Nu-mi amintesc de ce.
Nu am ajuns foarte departe.
Dar tu?
Ai fugit de acasă?
Nu.
Haide.
Pun pariu că părinţii tăi sunt îngrijoraţi şi...
îşi pun întrebări.
Cindy!
Iubito!
Trebuie să vezi ceva.
De fapt, tu trebuie să vezi ceva.
Bună.
Ei bine, uite cine este curat.
- Alea sunt... - Da.
Vă rog nu mă întrebaţi despre frunzele mele.
- Bine. - Nu.
Dar vă puteţi uita la ele.
Dacă vreţi.
Nu toată lumea are aşa ceva.
Da.
Te deranjează
dacă...
Îmi pare rău.
Acum am în minte chiar şi mai multe întrebări.
Iubito, trebuie să te duci să te uiţi în spate.
O să fiu afară.
Bună.
Hey! Donnie!
Alarmă falsă!
Credeam că avem un spărgător.
Era doar o familie de ratoni
pe care noi, noi... am izgonit-o, aşa că totul este...
- Totul este în regulă. - Eşti sigur?
Da, suntem siguri. Totul este în regulă.
Jim, este ceva ce nu ne spui?
Da.
Nu. De ce?
Haide, Jim. Raţionalizăm apa.
O să ne facem că nu am văzut că ţi-ai pornit stropitorile, de data asta.
Dar a plouat.
Nu, nu a plouat.
Doar dacă a plouat doar în curtea ta.
Ce pot să spun?
Uimitor, nu?
Ei bine, Green, e ziua ta norocoasă.
Da, este.
Aşa. Ştii cum se face.
Înapoi acolo, acolo în spate. În regulă.
Mulţumesc.
Cu plăcere.
Nouă ne place să mâncăm mâncare proaspătă, sănătoasă. Multe legume
din grădina noastră.
Cred că sunt cunoscută în general pentru roşiile mele.
Pun multe legume la conservat.
Dar, de asemenea, cred cu tărie în mâncatul la ore târzii.
Hei, cum merge?
Bine.
El este Jim, iar eu sunt Cindy.
Da, poţi să ne spui...
- Cindy şi Jim. - Cindy şi Jim.
De ce aş face asta?
Nu este o problemă. Poţi să...
- Ne spui dl şi dna Green. - Dl Green.
Nu ne spun mulţi aşa, dar...
Mamă, serios?
Tată.
Pot să vorbesc cu tine, Jim?
- Mi-a spus "mamă". - Da, aşa a făcut.
- Ţie ţi-a spus "tată". - Ştiu. Ştiu.
Erau 54 de nume de fete pe listă,
şi doar un singur nume de băiat. Şi era...
- Timothy. - Timothy.
Este pentru noi?
Încep să am sentimentul ăsta.
- Ai grijă. - Da.
Cu grijă, cu grijă.
Aşa.
Era ca şi cum, brusc,
se schimbase totul.
Era acolo, cu tot cu frunze.
Nu conta de unde venea.
- Era al nostru. - Da, noi eram ai lui.
- Şi eram o familie. - Eram o familie.
V-am pierdut? Mai sunteţi cu noi?
Este o nebunie, nu-i aşa?
Am auzit şi lucruri mai nebuneşti.
- Serios? - Nu.
Astea fiind zise, e timpul vostru, folosiţi-l cum credeţi de cuviinţă.
Am doar două cuvinte pentru voi.
Tic tac.
Sigur.
Bine.
Aşadar...
Cred că a uitat.
Tu te trezeşti întotdeauna devreme.
Bună!
Bună.
Salutare.
Eu sunt Timothy.
Mă bucur să te cunosc, Timothy.
Jim!
Am venit aici noaptea trecută. Am venit din grădină.
Asta este neobişnuit.
Bună, surioară! În regulă, bine.
Ei bine, mă bucur că v-aţi cunoscut. Jim?
Da!
Vin. Hei. Bună, Brenda.
Ce a fost asta?
Aţi venit prea devreme?
Dumnezeule.
Nu cred.
Jim?
Aşa.
- Jim! - Mă îmbrac!
În regulă, puştiule, eşti pregătit să cunoşti nişte oameni?
Bine, pentru că nu o să facem asta.
Da, da, da. Bine.
- Bine. - Bine.
Toţi copiii pe care o să-i cunoşti astăzi,
vin din burticile mamelor lor.
Pe câtă vreme tu vii din...
- Grădină. - Da!
Nu ştiu tu cum eşti, dar eu am tendinţa să spun prea multe.
Aşa că poate ar trebui să ţinem nişte lucruri doar între noi deocamdată.
Lucruri precum grădina şi frunzele tale.
De ce?
Pentru că este posibil ca ei să nu înţeleagă.
Poţi să înţelegi că ei ar putea să nu înţeleagă?
- Cred că da. - Da?
Bine!
Să ne pregătim să cunoaştem nişte oameni.
Bine.
Ţine colţul jos. Mulţumesc.
Hei. Hei, toată lumea.
Uitaţi ce se întâmplă.
Nu este un secret că am încercat să avem o familie,
şi avem veşti bune.
Ştiu că este puţin brusc.
Numele lui este Timothy.
Şi vă rog nu puneţi prea multe întrebări.
Când aveai de gând să-mi spui,
câţi ani are şi de unde vine?
Totul a fost foarte brusc şi miraculos.
Adică, am crezut că încercaţi să faceţi un copil adevărat.
Vreau să spun, ştii, unul al vostru.
L-am simţit ca fiind al meu de prima dată când l-am văzut.
Îmi pare rău.
Ăştia sunt cărbuni. O să pun asta jos puţin.
Ei bine, dacă aş fi ştiut, te-aş fi putut ajuta cel puţin cu hainele.
Hei, băieţi.
- Hei. - Bună.
- Cum merge? - Da, bine. Ştii.
- Merge? - Da.
Acolo cum merge?
Pe el cine l-a invitat?
Nu credeam că o să vină.
Bună.
- Bună. - Hei, Timothy.
Hei.
El este tatăl meu.
Bună, bunicule.
Spune-mi Big Jim.
Bine, pa!
Bine.
Timothy, vino aici.
"Bunicule"?
Ei sunt mătuşa mea Mel şi unchiul meu Bub.
Practic ei m-au crescut.
- Bună, Timothy. - Bună.
Salut, tinere.
Salut, bătrâne.
Ştiai că eu am inventat
untul de arahide şi sandvişul cu jeleu?
Ştiai că sunt un mare fan al operei tale?
Ei bine, la revedere.
- Bună, eu sunt Timothy. - Bună.
Bună. Bună.
Bună.
- Bună. - Hei.
Cu toţii veniţi din burticile mămicilor voastre?
Cum a fost?
Asta este tot ce ai?
Ştiu.
Cine vrea să se joace?
Scopul jocului, băieţi şi fete, este să vă feriţi,
aşa că, ce zici să începem cu tine?
Afară! Ai ieşit afară din joc!
Trebuie să alergi!
Trebuie să te fereşti de minge, Timothy.
Haide! Trebuie să vă mişcaţi, trebuie să vă mişcaţi.
În închisoare. Ai ieşit din joc.
Trebuie să-i explici,
pentru că este evident că nu înţelege.
Timothy, Timothy. Timothy, Timothy.
Uite, au rămas doar cinci copii.
Mişcă-ţi picioarele. Mişcă-te în jur. Fii atent la minge.
O să te nimeresc.
Opreşte-te şi fugi, opreşte-te şi fugi! Haide!
Du-te acolo. Du-te. Ajută-l.
Să oprim asta...
Nu cred că este o idee bună.
Nu o să strici toată distracţia, nu-i aşa?
- Nu, dar... poţi să... - Pleacă, pleacă, pleacă.
Bine. Hei. Uite, uite, uite!
Trebuie să te fereşti de minge. Mişcă-ţi picioarele.
Încetişor, Big Jim. Aici nu este Olimpiada.
Chestia cu copiii ăştia
este că nu ştii niciodată ce se poate întâmpla.
Uneori au probleme. Medicale sau
altfel de probleme.
Dacă are probleme, o să le rezolvăm.
- Precum orice copil normal. - Bine.
Adică, asta nu este normal.
Hei!
Dumnezeule...
Hei. De ce ai făcut asta?
Afară! Ai ieşit...
- Haide. E doar un joc. - Big Jim, sincer...
Nu pot să cred că sunt pe cale să spun asta,
dar ce i-ai spus tatălui tău
după ce l-a lovit cu mingea în cap pe băiatul cu frunze?
Este complicat.
Nu i-am spus nimic.
Serios?
Dar am făcut un jurământ
că o să fac lucrurile diferit faţă de tatăl meu.
Aş fi un mult mai bun...
Jim a hotărât că va fi tatăl pe care nu l-a avut niciodată.
Dar tu?
Am hotărât
că fiul nostru nu va fi perceput ca fiind diferit sau ciudat.
Va fi tratat ca un copil normal.
Da.
Pentru că asta urma să devină.
Doar... un copil normal.
Incredibil.
O culoare bună, nervuri puternice.
Da. Sunt minunate, nu-i aşa?
Foarte neobişnuit.
Poţi să le îndepărtezi?
Dar sunt perfect sănătoase. De ce ai vrea...
Sigur...
Timothy, Reggie şi cu mine ne cunoaştem de mult timp.
Este foarte priceput cu plantele,
şi dacă există cineva care poate face asta, el este acela.
Ştii, când eram de vârsta ta,
am avut un neg pe degetul mare de la mână.
Ceilalţi copii mă strigau "Porcul cu negi".
Copiii pot fi foarte răi.
Ştii, tată, meu cunoştea un doctor care mi l-a ars,
şi după asta, nimeni nu a mai râs de mine.
Noi nu vrem să râdă nimeni de tine.
Despre asta este vorba. Ce părere ai?
Bine. Faceţi-o.
Bine.
Bine. Este posibil să simţi o uşoară înţepătură.
Bine. Inspiră adânc.
Suntem aproape gata, amice.
Asta nu o să funcţioneze, nu-i aşa?
Nu.
Îi duci la doctor, nu-i aşa?
Le dai medicamente care nu au gust bun,
li se fac injecţii dureroase.
Asta este slujba de părinte.
Noi credeam că ne facem slujba de părinţi.
Ce ai pus acolo înăuntru? E pe cale să cadă pe spate.
Orice ar putea să aibă nevoie. Caiete, creioane.
La fundul ghiozdanului este o cutie de şerveţele şi nişte plasturi.
De fapt, e o întreagă cutie de prim ajutor, pentru orice eventualitate...
Mai multe sortimente de snacks-uri sănătoase,
şi biscuiţi Graham. Ştiu că îţi plac.
Şi mai este o lanternă şi nişte baterii.
Mamă, cred că mă descurc de aici.
Este acolo şi o pereche de şosete de rezervă!
- Să ai o zi grozavă! - Bine, pa!
Este prea multă presiune.
Să ai o zi cum o să fie ea.
În dimineaţa asta ai întârziat la slujbă,
şi ai o pată de jeleu pe pulovăr.
Şi sincer, pari inadecvat de veselă.
Ştiu, dar am un motiv întemeiat.
Avem un băiat care a venit să locuiască...
Este ceva la expresia feţei mele
care sugerează că sunt vreun pic interesată?
Nu, dnă, nimic din expresia feţei tale...
Şi totuşi continui să vorbeşti pentru că...?
Îmi pare rău.
Alo?
În cel mai bun caz, ore reduse de lucru.
Concedieri limitate. Limitate.
Adică tu îţi pierzi slujba, şi tu îţi pierzi slujba.
Nu voi anume, ci doar unii dintre voi.
În cel mai rău caz,
mătuşa şi tatăl meu nu vor avea de ales şi vor trebui să închidă fabrica.
Ştiu.
Nu vreau ca asta să se întâmple.
Nimeni nu vrea să se întâmple asta.
Şi nu spun că asta o să se...
Îmi pare rău. Green?
Te deranjăm?
Bună, iubito.
Jim, au sunat de la şcoală.
- Care este problema? - Cât de repede poţi ajunge aici?
Vă mulţumesc foarte mult că aţi venit atât de rapid.
Noi luăm aceste probleme foarte în serios.
- Mulţumim. - Veniţi. Veniţi. Este aici.
Timothy!
Nu!
Hei, cine ţi-a făcut asta?
Nu vrea să ne spună numele copiilor.
Ce s-a întâmplat?
Proiect de artă.
Proiect de artă?
Să curăţăm acest proiect artistic.
Lasă-mă pe mine.
- Jim... - Timothy.
Genul ăsta de lucruri mi s-a întâmplat când eram de vârsta ta.
Da.
Şi tot ce voiam era ca tatăl meu să mă susţină,
iar el nu a făcut asta.
Aşa că uite ce o să facem.
O să-mi spui numele
băieţilor care ţi-au făcut asta.
Bine?
Şi o să rezolv eu asta.
Hei, şefu'.
Green.
Bănuiesc că ai auzit ce s-a întâmplat.
Da, m-au sunat acasă.
Da, şi pe mine.
Ce se petrece?
Tatăl tău rezolvă asta.
Nu m-a supărat asta.
Copilul tău i-a turnat pe băieţii mei.
Nu i-a turnat. A fost vina mea.
Aşadar tu i-ai spus pe băieţii mei.
Nu poţi lăsa oamenii să te trateze aşa. Haide.
De cât timp eşti părinte?
Chiar o să îi lupţi toate bătăliile?
Crezi că asta este înţelept?
Bună!
Era foarte important pentru Jim ca băieţii Crudstaff
să-şi asume responsabilitatea pentru ce i-au făcut lui Timothy.
- Da. - Şi au făcut-o?
Doar ne distram.
Nu s-a opus. Nici măcar nu a plâns.
Nu a fost nici măcar distractiv.
Eu cred că băieţii
încearcă să spună că sâmbăta următoare
avem o petrecere lângă piscină,
şi ne-ar plăcea dacă ar veni şi Timothy.
Da!
Vă rog. Nu-mi spuneţi
că l-aţi dus înapoi la casa băieţilor care l-au agresat?
Voia foarte mult să meargă.
Aşadar l-aţi lăsat pe el să decidă ce era mai bine.
M-am gândit că era timpul să înveţe să-şi lupte singur bătăliile.
Am uitat să întrebăm dacă ştia să înoate.
Frumoase şosete, Green!
La mulţi ani
La mulţi ani, dragă Bobby
La mulţi ani
A fost distractiv?
- Cum a fost? - Au fost amabili?
Ai fost cel mai grozav?
Am lovit o fată în cap.
- Ce? - De ce?
Ei bine, a încercat să-mi scoată şosetele.
Ce? Te-a văzut?
Nu cred.
Poate.
Sunt sigur că nu a văzut.
Scumpule, nu poţi să laşi pe nimeni să îţi vadă frunzele.
Ştiu, dar...
ce fac cu fata pe care am lovit-o în cap?
Jim?
Ei bine, dacă o vezi venind, fugi în cealaltă direcţie.
- Bine. - Da. Da.
Ştii că am văzut.
Uite.
Nu.
Priveşte.
De ce?
O să vezi.
Nu eşti singurul care are un secret.
Vii?
Bine.
E perfect.
Uită-te la cuibul ăsta!
M-am inspirat de pe străzi, ştii,
pentru sculpturile şi arta mea.
Da.
Întotdeauna sunt inspirată de către natură.
Aproape am uitat.
Cu complimente din partea familiei Crudstaff.
Şi, vă rog, spuneţi-le prietenilor voştri.
Mulţumesc.
Muncim cu toţii din greu.
Ştiu. Totul o să fie în regulă.
- Jim. - Hei, iubito.
Nu este un moment potrivit.
Priveşte afară pe fereastră.
Îţi aminteşti când a spus că a lovit o fată în cap?
- Da. - Ea este?
Pentru că asta este prea curând. Este prea tânăr.
I-ai spus să fugă în cealaltă direcţie
când o vede, iar el... Nu fuge deloc!
Ne mai vedem.
Da. Ne mai vedem.
Da! Da! Da!
Timothy?
Timothy!
În seara aia, planul nostru era să discutăm cu Timothy,
ca părinţi. Să lămurim asta.
Ce să lămuriţi?
Ei bine, urma să avem...
- "Discuţia". - "Discuţia".
Ştii, pe care noi...
nu ştiam cum să o facem.
Ăsta era planul nostru. "Discuţia", în seara aia.
Hei, amice.
Dar apoi...
Ce este?
Iubitule, e vorba de unchiul tău Bub.
Trebuie să mergem. Haide.
- Am ajuns prea târziu? - Nu, nu.
Bubbles este încă cu noi.
Ţi-am adus prăjiturile preferate.
Dacă pot să le trec de poliţie, o să-ţi las una.
Cel puţin nu este îngheţată.
Îţi aminteşti anul în care ai început să cheleşti
şi ne-ai convins pe mine şi pe Brenda
că dacă îţi dăm îngheţată seara, o să crească la loc?
Cenuşăreaso, îţi aminteşti pictura aia pe care ai făcut-o?
Nu. Ce pictură?
Ştii, când mama ta era de vârsta ta,
era o artistă pricepută.
Nu chiar. Nu eram.
Nu a fost niciodată mai fericită
decât când avea o pensulă în mână.
Aşa este.
A lucrat la o pictură câteva zile.
Nu lăsa pe nimeni să o vadă. Trebuia să o termine.
Îţi aminteşti asta?
Nu.
Era un autoportret.
Noi nu l-am înţeles. Era înaintea timpului său.
Am râs cu toţii.
Dumnezeule, ce-ai mai plâns...
Ai fugit,
şi când te-ai întors, pictura nu mai era.
Ai aruncat-o.
Întotdeauna mi-a părut foarte rău în legătură cu asta.
Nu!
Bub!
O să facem o pauză mică.
Bubbles, o să te odihneşti puţin.
Lasă-l pe Timothy să rămână, bine?
Bine. Vrei?
Este în regulă, mamă.
Bine.
Suntem chiar aici.
Hei.
Vrei să mă întrebi ceva?
Este adevărat că tu ai inventat şi sandvişul BLT ~şuncă, salată şi roşii~?
Mi-aş fi adus şi eu copiii dacă aş fi ştiut.
- Nu ar trebui să se odihnească? - Poate ar trebui să-l aduci.
- Mă duc acum. - Nu, lasă-i.
Nu credeam că o să mai aud acel râs.
Următorul.
După asta, trebuia să-l aducem pe Timothy înapoi la...
Bună.
Să fie copil...
Antrenorul Cal nu vede sportivul.
Următorul.
Ajută-ne, dle antrenor.
Asta ar fi foarte bine pentru el.
Este cea mai bună modalitate de a-şi face prieteni.
Haide! Haide! Haide! Haide!
Haide, Green. Să vedem ce poţi.
Aşa este. Să vedem ce poţi!
Ochii la minge.
Dumnezeule!
Ştergeţi-vă zâmbetele de pe faţă.
Nu te doare glezna?
Este în regulă.
Haide, Green!
Ochii la minge!
Dumnezeule.
De ce zâmbeşti?
Pot doar să devin mai bun.
Haideţi, alergaţi! Haideţi, mai repede!
- Green. - Foarte bine.
Aleargă, aleargă, aleargă!
Nu scurtaţi la colţuri.
Scuză-mă, dle antrenor, vreau doar să spun
că o să mai lucrez eu cu el
tot timpul, dacă este necesar,
doar ca să-l aduc la următorul nivel.
Spuneţi-mi că nu sunteţi genul ăla de părinţi.
Genul care se implică exagerat.
Cu siguranţă nu suntem genul ăla de părinţi.
Atunci nu vom avea nicio problemă.
- Jim. - Haide! Aleargă!
Haide, Timothy. Haide, aleargă mai repede. Da, da, da!
Alergaţi!
Ce caută ea aici?
Nu ştiu.
Sunt foarte multe fete.
Da, bine.
Ceea ce înseamnă că este posibil să găseşti fata potrivită.
Foloseşte-ţi piciorul. Piciorul.
Ceea ce vrea să spună tatăl tău, dar nu reuşeşte,
este că ar fi o greşeală să te concentrezi doar asupra unui peşte...
- Când sunt foarte mulţi... - Peşte?
Privirea la minge.
Foloseşte-ţi interiorul piciorului. Bine?
Jim! Poţi să...
Ceea ce încearcă să spună mama ta...
Sigur.
Ei bine...
În regulă.
Haide.
Ascultă. Cunosc sentimentul.
Serios?
Când eram de vârsta ta, am cunoscut o fată.
Era o fată originală.
Creativă, genul artistic.
Aşa că... ştiu cum este.
Jim? Unde vrei să ajungi cu asta?
Ce s-a întâmplat cu fata aia?
M-am căsătorit cu ea. Sigur.
Nu la asta mă gândeam, dar...
Este adevărat.
Bine! Privirea la minge,
cu interiorul piciorului, rămâi în picioare! Acum!
Perfect!
- Perfect, perfect, perfect! - Uită-te la asta!
Nu e vorba că voiam să fie perfect.
Asta voiam!
Voiam ca totul să fie perfect.
Să o facem din nou.
Copilăria lui.
Şi tocmai când începuse să fie totul în regulă acasă...
S-au complicat lucrurile la fabrică.
Arăţi bine, Brian.
Vrea să te vadă şeful. În biroul lui.
- Acum? - Acum.
Ai vrut să mă vezi?
Stai jos.
Am auzit că fiul tău s-a înscris în echipa "Erasers".
Da. Da, aşa a făcut.
Este bun? Sper că este bun.
Ei bine...
Asta este o listă confidenţială. Prima rundă de concedieri.
Desigur, mătuşa şi tatăl meu
ar putea hotărî că nu este suficient.
Dar ăştia sunt toţi oameni buni, muncitori.
Green, nu tu hotărăşti pe cine concediem.
Tu doar o să fii cel care le spui.
Ww w. Subtit rari-Noi.Ro
Noapte bună, băieţi.
De ce nu a putut scheletul să traverseze strada?
De ce, iubitule?
Pentru că nu avea curaj.
Ştiu altă poantă.
Amice.
Nu în seara asta.
Scuzaţi-mă.
Tată?
În acel Halloween, mama ta s-a îmbrăcat ca un creion.
Un creion albastru.
- Era un costum bun. - Da, era.
Capul era guma de şters.
Am văzut multe creioane,
dar nu mai văzusem niciunul precum mama ta.
Îţi tăia respiraţia.
Dar eram prea speriat ca măcar să vorbesc cu ea,
aşa că i-am scris un bilet.
Da.
- Ce scria pe bilet? - Scria...
"Mi se pare că, cu un creion,
orice este posibil".
Asta este foarte adevărat.
Hei. Dă-mi cartea aia. Da.
Toate astea...
Toate caietele astea din ziua aia,
le-am umplut cu idei
despre lucrurile pe care voiam să le fac.
Pentru că m-am gândit că să fac ceva,
ar fi un sentiment grozav.
Dumnezeule, să te gândeşti că nu o să mai fabricăm astea...
De ce să nu faceţi un nou tip de creion?
- Este mai uşor de spus decât de făcut. - Da.
Ei bine, îl poţi proiecta
iar tu îl poţi desena.
Apoi l-aţi face împreună.
Vreau să îi scriu un bilet lui Joni.
Noapte bună.
Cum să-i spui copilului tău că ceva nu este posibil?
Că nu se poate face.
Când ei cred foarte mult în tine.
Nu am vrut să-l dezamăgim.
Nu. Ne-am pus pe treabă.
Nu pentru că ne gândeam că putem face asta.
Cel puţin Timothy ar şti că am încercat.
Da. În prima noapte am stat până dimineaţă.
După asta am stat până dimineaţă mai multe nopţi.
Cindy a început să facă schiţe.
Jim a început să sculpteze.
S-a dovedit că nu eram singurii care făceam ceva.
Da. Amândoi am venit cu ideea să folosim frunze.
Frunze.
Vezi? Acum răsuceşte. În cealaltă direcţie. Da. Ai înţeles.
Încă puţin.
Da, vezi? Trece-l printre.
- Aşa? - Aşa este bine.
Aşadar avem pregătit amestecul din frunze.
Bine. În matriţă.
- Perfect. - Asta ar trebui să fie suficient.
Să vedem. Ajută... Ajută să ajungă jos.
Bine.
Da!
Bine.
Dumnezeule! Ăsta este un creion. Aţi reuşit.
- Am reuşit. - Aţi reuşit.
Aşadar, ar trebui să credem că aţi făcut un creion din frunze?
Ei bine, a fost un prototip.
Realizaţi că dacă orice parte din povestea voastră nu se verifică,
am terminat aici.
Şi o vom verifica. Cu mare atenţie.
- Aşa ar şi trebui să faceţi. - Ei bine, în regulă.
Oricum, în acea luni trebuia să ne luăm copilul la serviciu.
A început cu mine.
La serviciu era o zi comemorativă şi...
Timothy a vrut să participe.
Lipseşte ceva.
Prostii. Seamănă leit cu tine. Aşa că...
Eşti chiar tu.
Domnilor.
Imediat cum a cunoscut-o pe şefa mea,
nu ştia să fie intimidat de ea,
şi următorul lucru...
Micuţule, ce părere ai de asta?
Nu-mi prea place.
Ei bine, e o părere sinceră.
Timothy este foarte sincer, dnă.
A fost pictat de către un artist renumit şi foarte scump.
Eu aş fi făcut-o pe gratis.
Sugerezi că mă poţi picta mai bine?
Pot să încerc.
Ei bine, să aflăm.
Pot să vă amintesc, dnă, în calitate de mama a lui,
că are doar zece ani, şi...
Nu trebuie să fii altundeva?
Desigur, dar...
Bine.
Scumpule...
Este minunat. Este uimitor.
Este uimitor.
Nu, nu, nu. Şterge asta.
De ce?
S-a dovedit că Timothy era Picasso cu un creion.
Aşadar avea toate calităţile pe care vi le-aţi imaginat?
Da.
Da, ei bine, incluzând şi sinceritatea deplină.
Nu s-a putut împiedica să o picteze exact aşa cum o vedea.
Da.
Inclusiv un smoc de păr de pe bărbia ei.
Ce altceva nu îmi mai spui?
Spune-i.
Aştept.
Uneori porţi materiale cu dungi care sunt stridente.
Singura ta glumă pe care o spui întotdeauna, nu este amuzantă.
Nimeni nu poate aprecia arta de aici
pentru că tot ce este special şi frumos
nu le poate vedea nimeni, pentru că perdelele sunt atât de groase
încât nu permit pătrunderea luminii.
Ca să nu mai spun că dacă ar avea cineva un copil
care este născut sau încă nu,
spune felicitări cu un zâmbet.
Spune ceva frumos.
Am vrut să te iubesc,
şi am încercat din greu să te plac.
Dar dacă m-ar ruga cineva să-ţi car coşciugul la înmormântarea ta,
i-aş spune că nici pomeneală.
Şi, mai mult...
- Cindy şi-a pierdut slujba. - Mi-am pierdut slujba.
Nu regret majoritatea lucrurilor pe care le-am spus.
Dar ţi-ai pierdut slujba.
Asigură-te că toate creioanele sunt bune.
Lucrurile urmau să devină mai dificile.
Dar cel puţin eu încă aveam slujba mea.
Da, o avea.
Se pun în cutia asta. Se duc într-o mică vacanţă a creioanelor.
Şi ce ai spus despre
să îl iei pe Timothy cu tine la serviciu în ziua aia?
Sigur...
Este mult lemn.
Nu m-am putut împiedica să nu simt...
Te deranjează dacă iau unul?
Ca orice era posibil.
Vrei altul? Îl vrei pe cel galben?
Avem asta... Vezi tu, avem multe...
- Mă întorc imediat. - Succes, tată.
Aşa că Jim şi-a încercat şansa.
Dle? Ce mai faci?
Ai un minut?
Nu.
La naiba. De ce nu? Se pare că toţi vom rămâne fără slujbe.
Ce?
Atunci cred că nu avem nimic de pierdut.
Ce-ar fi dacă producem un tip nou de creion?
Haide, "Erasers"! Haideţi! Haideţi!
Înaintaţi! Înaintaţi!
Nu pasă! Cum o să înscrii dacă pasezi!
Loveşte-o! Loveşte mingea!
- Mamă! Îmi este foarte sete. - Ce faci?
Nu, nu, nu. Întoarce-te pe teren. Întoarce-te în apărare!
Haide!
Ţi-am văzut maşina. Nu ştiam că fiul tău este jucător.
Pe ce post? Atacant?
Ei bine, acum face o pauză.
Ei bine, am timp.
Ar putea dura ceva timp.
Ştii, sunt impresionat, tată.
Nu ai venit la meciurile mele.
Nu. Am venit. Întotdeauna erai pe banca de rezerve.
Haide, Luke. Găseşte-ţi adversarul. Găseşte-ţi adversarul!
Trebuie să-ţi doreşti asta!
O să joace.
Haide, vreau să văd o luptă!
Ca să rămâi hidratat, dle.
Mulţumesc.
Este băiatul cu apa.
Nu. Tată,
de fapt, lucrez la toate aspectele ale jocului lui acum.
Şi ştii ceva...?
Haide, "Erasers". Concentraţi-vă la meci.
Haide, Bobby! Haide!
O pasă bună. O pasă bună.
- În regulă. - Da. Da.
Ai văzut bine! Ai văzut bine!
Vorbiţi între voi!
Jucători ai echipei "Erasers", vorbiţi între voi!
Aia este zona ta, Philip!
Nu lăsa pe nimeni acolo! Este zona ta!
În tot acest timp, simţeam
că era ceva ceea ce Timothy nu ne spunea.
Şi îşi petrecea prea mult timp cu fata aia.
Asta era o problemă pentru voi?
Ei bine, puneau ceva la cale,
iar noi nu ştiam ce.
Poţi să mă înveţi să fac chestia aia?
Ştii, cea pe care o faci cu braţele
şi îţi îndrepţi capul spre soare.
Ei bine, mai întâi, găseşte lumina, bine?
Bine.
Absorb-o. Las-o să pătrundă înăuntru. Gândeşte "copac".
- O simţi? - Da, o simt.
Frumos.
Poate ar trebui să-ţi arăţi semnul din naştere,
pentru că oamenilor ar putea să le placă.
Nu ştiu.
Noi nu ştiam ce făcea cu fata aia.
Ai putea să fii surprinsă.
Era în regulă dacă voia să aibă un secret,
atât timp cât îl împărtăşea cu noi.
Aşa că Cindy a făcut ceea ce a crezut că e mai bine.
Hei!
Trebuie să vorbim.
Bine, să vorbim.
Ei bine, poţi să aştepţi?
Bine.
Nu cred că eşti cea mai bună influenţă asupra fiului meu,
şi vreau să-mi spui ce ştii despre el.
Ştiu multe.
Aşa credeam şi eu.
Aşadar ştii că are...
Ştii că este diferit.
Da. Asta îmi place la el.
Ei bine, este o lume dificilă ca să fii diferit.
Şi nu vreau să fie rănit.
De către tine sau de către altcineva. Nu o să permit să se întâmple asta.
Asta este bine.
Ce este asta?
O să fie neînţeles.
Mulţi oameni urăsc tot ce este diferit.
Îmi doresc să nu fi fost aşa, dar...
Îmi doresc multe lucruri. Îmi doresc...
Mi-a tăiat respiraţia lumea creată de ei.
Mă înşelasem
în legătură cu situaţia şi cu fata asta.
Voi aţi făcut asta?
Da. Timothy şi cu mine am făcut-o împreună.
Făcusem o greşeală.
Am făcut multe greşeli.
Da, am făcut greşeli încercând să îndreptăm propriile noastre greşeli.
Nu aşa ştii că eşti părinte?
Păreţi să uitaţi care este obiectul aici.
Trebuie să ne convingeţi.
Spuneţi-mi, ce aţi fi făcut diferit?
Am fi făcut greşeli mai bune...?
- Mai bune? - Diferite. Noi.
Greşeli noi.
Asta... Asta am fi făcut.
Da.
Mai cu viaţă, "Erasers"!
Fii mai isteţ acolo.
Bobby.
S-a întâmplat lucrul cel mai uimitor.
M-am trezit în dimineaţa asta şi am început să pictez din nou.
Dumnezeule! Trebuie să fie grozav să ai timp de pierdut.
A fost ca şi cum m-aş fi întors acasă.
Cei trei copii ai mei sunt ocupaţi cu limba străină,
munca în domeniul public...
Şi cu recitalul lor de muzică care se apropie.
Eşti aşteptată să fii acolo.
Haideţi, "Erasers"! Haideţi!
Brenda mă înspăimântă.
Ce este în neregulă?
Dacă eşti acum pe banca de rezerve,
o să fii pe banca de rezerve şi mai târziu în viaţă.
Jim, astea sunt vorbele tatălui tău.
Dle antrenor. Dle antrenor!
Introdu-l pe Green în meci!
Haide.
Bine, dle antrenor. Mulţumesc.
Ce faci? Nu, nu, nu. Jim...
Introdu-l...
Ce se petrece?
Grozav. Acum o să facă asta din nou.
Ce?
O să renunţe la poziţia braţelor încrucişate,
o să îşi pocnească încheieturile,
apoi o să se întoarcă şi o să plece.
Da.
Este în regulă că a făcut asta cu mine,
dar acum îi face asta lui Timothy.
Hei, Jim...
Uite. Uite.
- Poftim, bunicule Jim. - Pentru mine?
Ştii ce îmi place?
Bart şi cu mine suntem foarte recunoscători că şcoala copiilor noştri
are un program pentru copii dotaţi şi talentaţi.
Ştiai că Timothy este înzestrat de calităţi?
Ce calităţi?
Ei bine...
Întotdeauna găseşte partea pozitivă.
Nu renunţă niciodată şi are un suflet bun.
Asta te va duce în colegiu.
- Este un artist grozav. - Uite unde te-a dus asta pe tine.
Deschide!
Brenda, trebuie să spun, sunt...
Ce? Ascult.
Este talentat la muzică.
- Serios? - Da.
La ce instrumente cântă?
- "Este talentat la muzică?" - Ştiu...
Ce te-a posedat ca măcar să spui aşa ceva?
Se lăuda în continuu în legătură cu câte pot face copiii ei.
Familia lui Cindy aveau un concert anual
de la care nu puteam să lipsim.
Dacă aş fi ştiut ce avea de gând să facă în acea zi,
nu ne-am fi dus.
Mulţumesc. Mulţumesc.
Genial.
Mulţumesc. Anul acesta nu o să mai facem
bis-ul nostru tradiţional.
Pentru că avem ceva foarte special pentru voi.
Aşa că staţi relaxaţi şi savuraţi muzica lui Timothy Green!
Ştii ceva? Suntem în întârziere.
Faceţi acel bis, deoarece...
Nu, mamă, este în regulă. Este în regulă, mamă.
Timothy?
- Hei, amice. - Hei.
Este în regulă.
Du-te şi ia-l de acolo. Du-te.
Ia-l de acolo. Ia-l.
Du-te şi ia-l.
Hei, amice?
Toţi prietenii mei cunosc Low Rider
Low Rider este o maşină puţin înaltă
Da!
Putem să ne întoarcem şi s-o face din nou?
Nu.
Nu cred că o să mai fim invitaţi.
Dar nu contează, pentru că ai fost grozav.
Ai fost grozav, amice.
M-am simţit bine.
Şi eu m-am simţit bine să am un copil care a fost grozav.
- Noapte bună. - Noapte bună.
A fost doar meritul tău.
Şi al nostru, dar cel mai mult al tău.
Hei.
Am fost foarte mândri de tine.
Stinge lumina peste cinci minute, bine?
Noapte bună!
Am fost grozavi!
Da.
Am fost grozavi!
Ştii ce înseamnă asta?
Cred că ştiu!
Duminica următoare meciul din campionat
fiul nostru o să înscrie golul câştigător.
Haideţi!
Da! Haideţi!
În regulă, foarte bine, dle antrenor!
Nu! Nu!
Nu, nu, nu. Nu, nu o să faci asta! Nu de data asta!
- O să rămâi la meciul ăsta! - Nu pot să rămân.
- Rămâi. - Am multă, multă...
Nu o să-ţi pară rău!
Îţi promit.
- Bine. - În regulă. Haide! Haide!
Da!
Hei, Jim, cum o să înscrie golul câştigător
dacă nu joacă niciodată?
O observaţie bună.
Hei, dle antrenor. Dle antrenor, vreau doar să te previn.
Timothy Green o să facă diferenţa astăzi pentru tine.
El o să-ţi schimbe meciul.
Glumeşti, nu-i aşa?
Arăt ca şi cum aş glumi?
Dacă îl bag în teren pe fiul tău,
nu o să trăiască să apuce următoarea lui zi de naştere.
Dacă nu te superi, avem un meci de câştigat.
"Erasers", ăsta e momentul vostru. Ăsta e momentul nostru.
Încălzeşte-l, dle antrenor!
Haide, Timothy! Să vedem nişte alergări.
Ce zici să facă nişte alergări, dle antrenor?
Încălzeşte-te, iubitule!
Ce a spus?
- O să joace. - O să facă asta?
Demarchează-te! Demarchează-te! Ăla de acolo e al tău!
Aşa, fiule. Aşa, fiule.
În regulă, "Erasers"! Aduceţi campionatul acasă!
Răspândiţi-vă!
Da!
- Nu! Jim! - Nu!
Este în regulă?
Sper că este în regulă.
Nu!
Timpul! Timpul!
O să fie în regulă.
- Cine este ăla? - Nu am nicio idee.
- Este puştiul ăla, Henderson? - Poate.
Nu e foarte bun.
Este în regulă!
Este în regulă! E în regulă.
Pot să-ţi dau nişte apă.
- Foarte bine. - Bine.
- Fii atentă acum. - Da, da, da.
Asta am aşteptat.
Da, da, da.
- Intră. - O să jucăm în zece.
- Bine, dle antrenor. - Ce?
Nu, nu. Dle arbitru, vino aici.
Au doar zece copii pe teren.
Dar umărul zero? De ce nu joacă numărul zero?
- Credeam că este mascota echipei. - Nu.
Nu, este din echipă.
Trebuie să fie vreo regulă.
Uită-te în regulament. Regula 154, sau aşa ceva.
Jim, există vreo regulă?
Dle antrenor, ai nevoie de 11 jucători pe teren.
El nu joacă.
Este în echipă?
Da, este în echipă, dar...
Atunci joacă. Haide, dle antrenor.
Bine, Green, vino. Vino.
Fiul nostru o să înscrie golul câştigător.
- Vreau să stai chiar aici, fiule. Bine? - Bine.
Orice faci, să nu te mişti din locul ăsta.
Aici eşti în siguranţă, bine?
- Am înţeles, dle antrenor. - În regulă. Foarte bine.
Dle antrenor, să începem.
În regulă, amice. Despre asta e vorba!
Aici o să afli cine eşti.
Nu o să mai stai pe banca de rezerve a vieţii.
Loveşte-mă cu un băţ.
Doar n-o să-l pună pe băiatul ăla să joace!
De fapt, o să-l pună. Este bine. Ai încredere în mine.
Poţi să râzi dacă vrei.
Copilul meu o să înscrie golul câştigător.
Au mai rămas două minute din joc.
Cine-i tăticul tău?
A băut?
Nu, nu. Ştie doar ce urmează.
Haide, Timothy!
Fă chestia aia pe care o să o faci!
Asta este. Haide!
Haide, "Erasers", haideţi!
Puteţi să o faceţi! Puteţi să o faceţi!
Haideţi! Să vă văd că luptaţi, "Erasers"!
Mai cu suflet!
Despre asta vorbesc, Green.
Despre asta vorbesc. Continuă aşa.
Timothy. Timothy.
Trebuie să-ţi mişti picioarele. Haide.
Nu. Rămâi acolo, fiule.
- Rămâi acolo. - Nu-l asculta pe antrenorul Cal!
Nu-l asculta pe tatăl tău!
Timothy, Timothy. Uită-te la mine. Nu-l asculta pe antrenorul Cal.
Mişcă-ţi picioarele. Mişcă-te!
Green, Green. Rămâi acolo. Te descurci grozav!
Simte meciul, Timothy!
Haide, mişcă-te!
Urmăreşte mingea aia! Haide!
Foarte bine. Foarte bine. Foarte bine, Tim.
Dumnezeule, face chestia aia din nou.
Nu, nu. Pune-ţi braţele jos. Braţele jos.
Concentrează-te la meci, iubitule!
Concentrează-te la meci.
Intraţi în meci!
Aşa cum am exersat, haideţi!
Foarte bine, "Erasers", aşa!
Da! Da!
Uite mingea! Acolo este!
Înapoi! Înapoi!
- Băiatul meu! Asta este! - Ăsta este momentul tău!
Nu, nu, nu! Nu fă asta!
Fă ceva cu ea! Fă ceva!
- Da! Da! - Haide!
Da!
Despre asta vorbim.
În regulă, Green! Haide! Aia este zona ta!
Exact cum am exersat!
Uită-te la picioarele lui mici!
Nu pot să cred asta.
Crede, surioară.
Ani de zile am ascultat cât de perfecţi sunt copiii tăi!
Ei bine, uită-te la asta! Copilul ăla este al meu!
Eu sunt mama lui!
Prindeţi copilul ăla! Puneţi-l la pământ!
Rupeţi-i genunchii! Puneţi-l la pământ!
Vezi? Vezi?
Vezi ce se întâmplă când eşti acolo pentru copilul tău?
Vezi ce se întâmplă când crezi în el?
Puteam să fiu şi eu aşa, pentru că aveam calităţi, dar nu.
Haide, Timothy! Du-te! Du-te!
Du-te, Timothy! Du-te!
Nu!
Este poarta greşită!
Au câştigat meciul cei de la "Bone Crushers"!
Dar el...
Exact cum am exersat?
Când visam la copilul pe care nu credeam că o să-l avem,
ar fi trebuit să spun "Golul câştigător pentru echipa lui!"
- Nu asta spun! - Ce spui?
Taci!
A fost o eroare a imaginaţiei mele!
Greşeala ta a fost simplă!
Greşeala mea? Aşadar, crezi că a fost greşeala mea?
Voiai ca să înscrie pentru tine ca să te facă...
Spune-mi că nu ţi-a plăcut
să îi arunci asta Brendei în faţă.
Te rog!
Crezi că eşti mai bună decât sora ta, dar nu eşti.
Tu eşti mai rău decât tatăl tău!
Ce?
Nu.
Nu, nu, nu.
Opreşte!
Nu sunt singurul părinte rău din casa asta!
Uite, nu este o competiţie
ca să vedem cine este cel mai rău părinte!
Nu, spun că amândoi suntem groaznici la asta!
Suntem! Nu ştim nimic!
Ai dreptate! Nu ştim nimic!
Am fost nişte monştri acolo astăzi.
Opriţi-vă! Nu vă mai certaţi!
Dumnezeule.
Trebuie să vă spun ceva.
Amice, noi vrem să-ţi spunem ceva.
- Nu! - Meriţi ceva mai bun.
O să fim nişte părinţi mai buni. O să fim mai buni.
- Îţi promit. - Te rog...
Opriţi-vă.
Vi s-a terminat timpul.
- Nu, nu se poate. - Nu.
De fapt, aţi depăşit.
- Cu trei minute. - Trebuie să ne lăsaţi să terminăm.
Trebuie să auziţi totul. Trebuie.
Ascultă. Scuzaţi-mă. Cu tot respectul, nu plecăm.
Bine.
Cartofi prăjiţi, Timbo? Poftim.
Îi bateţi anul următor.
- Vrei? - Nu, mulţumesc.
- Băieţi, haideţi. Plecăm acasă. - De ce?
Plecăm acasă! Ce am spus?
Nu, asta este treaba altcuiva. Să mergem.
Mamă, tată?
Ea este Joni, cea mai grozavă fată pe care o puteaţi întâlni.
Bună.
Mă bucur să te revăd.
Bună.
Ei bine, în regulă, la revedere.
Uite.
Să iubească şi să fie iubit.
- Unde se duc? - Nu ştiu.
Lasă-i să se ducă. Lasă-i să se ducă.
Da.
Ştiu că ne-am simţit grozav împreună.
Şi eu.
Nu le-am spus părinţilor mei
pentru că nu puteau face nimic în legătură cu asta.
Trebuie să ştii ceva despre mine.
Ce este?
Nu pot face nimic în legătură cu asta.
Totul o să fie în regulă.
Noapte bună.
Timothy!
Sunt foarte confuză.
Tată, mamă?
Hei!
Spionam.
Da, nu ne-am putut abţine.
- Este drăguţă. - Da.
O plăcem cu adevărat.
Da.
Eu ţin la ea.
Ei bine, desigur.
Nu vreau să par curios, amice,
dar se pare că tocmai te-ai despărţit de ea.
Nu. Am lăsat-o să plece.
De ce ai făcut asta?
În special dacă ţii la ea.
Da.
Nu înţelegeţi.
Avea dreptate.
Nu am înţeles.
Dar eram pe cale să înţelegem.
Vrem doar să muncim!
Da, vrem să muncim.
Bunicul meu a lucrat pentru voi.
Tatăl meu a lucrat pentru voi. Fraţii mei la fel.
24 de ani! El v-a dat 24 de ani!
Şedinţa era despre
dacă fabrica urma urma să fie închisă.
- A venit întregul oraş. - Toată lumea.
Bună seara. Ştiu că sunteţi cu toţii supăraţi,
dar vă rog să-mi acordaţi câteva minute.
Aţi auzit zvonurile
că fabrica noastră de aici din Stanleyville
va fi închisă.
Asta am crezut. Dar s-a dovedit...
Dar... Dar s-a întâmplat ceva neaşteptat.
Un mic miracol. Uitaţi-l.
Ăsta este un nou tip de creion,
făcut aproape în întregime din frunze.
Un nou tip de creion.
Creionul pe care ne ceruse Timothy să-l facem.
Nu va salva doar copacii, ci şi fabrica noastră.
Nu-mi mulţumiţi mie.
Nu eu am avut viziunea
de a mă gândi la această idee revoluţionară.
Dar daţi-mi voie să vi-l prezint pe cel care a avut-o.
Fiul meu, Franklin Crudstaff.
Nu pot să descriu sentimentul de mândrie pe care-l am.
Sincer, Franklin,
nu credeam că poţi face aşa ceva.
Nu a făcut-o el.
Nu a făcut el asta.
Noul creion a fost conceput de către părinţii mei,
Jim şi Cindy Green.
Priviţi.
Este băiatul care a înscris golul câştigător
pentru cealaltă echipă.
Hei, hei, opreşte-te, Franklin.
Ei bine, este evident că este confuz din nou.
El trage. Înscrie. Noi pierdem.
Hei! Ajunge. Nu te iei de fiul meu.
Adevărul este
că singurul motiv pentru care eu şi cu Cindy am conceput
ideea unul creion din frunze
este pentru că el credea că putem face asta. El este motivul.
Şi dacă îi spui mincinos,
dacă măcar te uiţi ciudat la el,
o să ai de-a face cu mine.
Şi cu mine.
Ce înduioşător...
Spune-mi, cum ţi-a venit ideea asta
să faci un creion din frunze.
Franklin?
Ei bine, părea evident, serios.
Frunzele sunt pretutindeni. Şi...
- Creioane. - Dar vouă?
De când a venit la noi Timothy, frunzele au avut un rol
important în vieţile noastre.
De ce?
Ei bine?
Pentru că am frunze pe picioare.
Frunze pe picioare.
Da. Fiul nostru, Timothy, are frunze pe picioare.
Şi nu v-am spus pentru că ne-a fost teamă.
Şi într-un fel ruşine.
Am încercat chiar să îi tai frunzele.
Cu siguranţă nu te aştepţi să credem că...
Eu am văzut frunzele.
Sunt spectaculoase.
Şi este în regulă să fii diferit. Puţin ciudat, chiar.
Mulţumesc.
Nu contează dacă ne crezi sau nu.
Aş vrea să văd frunzele.
De tine depinde. Nu eşti obligat să faci asta.
Este în regulă. Este timpul.
Asta este uimitor.
Am avut mai multe.
Dacă băiatul ăsta are o frunză la gleznă,
atunci şi noi putem face un creion din frunze.
Să ne apucăm de muncă!
Aţi fost incredibili.
Timothy, ce s-a întâmplat cu frunzele tale?
Ştiţi.
Nu. Nu ştim.
Nu ne-a spus.
Nu. Era tăcut.
Făceam ceva.
Nu ştiam ce.
Dar Timothy ştia. El a rămas calm.
Ştia, şi nu îl deranja asta.
A fost frumos.
A fost foarte frumos.
Timothy.
Ce nu ne spui?
Ar trebui să intrăm în casă.
- Să intrăm în casă. - Haide.
Nu v-am spus până acum
pentru că nu puteaţi face nimic.
În legătură cu frunzele mele...
Ce este cu ele?
Te rog, te rog spune-ne.
Când or să-mi cadă toate frunzele...
O să pleci şi tu, nu-i aşa?
Când?
Acum.
Nu, nu.
Nu, iubitule. Nu poţi face asta.
Nu este din vina voastră. Aşa trebuia să fie.
Doar atât timp este.
Alţi copii cresc şi se mută.
Eu îmi pierd frunzele şi plec mai departe.
Iubitule, nu poţi face asta.
Mai avem foarte multe de făcut.
Tocmai am început să fim buni la asta.
Sunteţi pregătiţi.
- Întotdeauna aţi fost pregătiţi. - Puiule.
Să nu renunţaţi niciodată.
Timothy?
- Timothy? - Jim.
- Da?
Jim...
Aici, aici, aici.
Ce era în cutie?
Asta.
Vă mulţumesc. Cred că doar de atât aveam nevoie.
Asta este tot?
Asta...
- Mulţumesc. - Mulţumesc.
Dragă mamă şi tată.
În legătură cu frunzele mele, le-am dat pe toate.
Asta faci cu darurile.
I-am dat una mătuşii Brenda
aşa că acum poate să cânte şi ea grozav.
Am vrut ca unchiul Bub să aibă una.
Şi dra Crudstaff.
Antrenorul Cal a primit una. A spus că a fost cel mai bun şut al meu.
I-am dat una lui Reggie, pentru că lui îi plăceau cu adevărat.
Am lăsat una pentru bunicul Jim într-un loc în care ştiu că o să o găsească.
Iar Joni a primit două.
În ce vă priveşte, uitaţi ce ştiu.
Dacă veniţi la mine şi spuneţi
"Există doi oameni în lume
care te doresc mai mult decât orice".
Jim!
"Or să să străduiască să facă cât de bine pot. Or să facă şi greşeli.
Şi o să îi ai doar pentru o perioadă scurtă de timp.
Dar or să te iubească mai mult decât îţi poţi imagina vreodată.
Ei bine, când asta o să fie adevărat, aş spune
că sunt posibile foarte multe lucruri".
Bună.
Eu sunt Cindy.
Eu sunt Jim.
Şi ne poţi spune...
Cum vrei.
Eu sunt Lily.
Vrei să intri în casă?
Subtitrarea: Avocatul31-Subtitrari-noi Team www.subtitrari-noi.ro
Subtitrare downloadata de pe www.RegieLive.ro