Sprijină-ne şi să devină membru VIP pentru a elimina toate anunţurile www.OpenSubtitles.org
Orice viaţă este o ghicitoare.
Răspunsul la a mea este o înţelepciune născută din întuneric.
N-a fost întotdeauna aşa.
La început încă mai aveam întrebări.
La început...
Misterul meu încă mai exista.
SubRip by Driv3r www.titrări.ro
Frate Dominic !
Erudit al misterului catolic.
Credincios al Bisericii necosmetizate.
O biserică care nu mai crede în ea însăşi.
Biserica stigmatelor
şi a exorcismului. A sfinţilor
şi a demonilor.
Şi a mea.
Cred în multe lucruri.
Şi eu la fel.
Şi acum, cred că a venit momentul.
Eşti pregătit să te spovedeşti ?
Iartă-mă, Alex.
Am păcătuit împotriva ta.
Iată-l. Acela este Alex.
- E tânăr. - Dar este un suflet bătrân, Clive.
Trebuie să vorbesc cu tine.
- Spui întotdeauna slujba în latină ? - Aşa am învăţat.
Nu se potriveşte cu vârsta ta.
Şi stai cu spatele la auditoriu.
Acum şase sau şapte sute de ani, ei nici nu te-ar fi văzut
şi ai fi recitat slujba în latină din spatele unui paravan imens,
departe de ochii unei congregaţii care n-ar fi avut voie decât să te asculte.
Cred că ţi-ar fi plăcut paravanul, Alex, din spirit de contradicţie.
Am rămas aici pentru că Biserica nu ştie ce să facă cu mine.
Biserica nu ştie ce dracu' să facă nici cu sine.
N-o să mă prefac că nu ştiu că ai anumite calificări,
anumite calităţi care te deosebesc de alţi preoţi.
Totuşi, dioceza îşi pune întrebări în legătură cu credinţa ta, Alex.
Deci, ce vrei de la mine ?
Am veşti proaste pentru tine.
- Dominic, liderul ordinului tău... - Ştiu cine e.
A murit.
Azi. La Roma.
Este mama ta ?
Spune-i adio, Alex.
Este timpul să-ţi iei rămas bun.
Adio.
Lasă-ţi lacrimile aici.
Şi apoi uită de ele.
Alex.
Alex ?
Alex.
Cum se face că un cardinal are timp să-mi spună toate astea ?
O fac pentru că l-am iubit.
Pentru că mi-a fost mentor.
Şi pentru că împrejurările morţii sale sunt ciudate.
Trebuie să mă duc la Roma.
Episcopia va aranja cu zborul.
În numele Tatălui, în numele Fiului, îţi ordon să te întorci în iad.
Să-L ia naiba pe Dumnezeul tău !
Numai gura e de el.
Biserica ta se va pierde, preotule.
Întunecatul Papă
se ridică.
Alo ?
- Thomas, am încercat să dau de tine. - Alex.
- Ce mai faci, slăbănogule ? - Ascultă-mă.
Dominic a murit.
- Dominic ? - Da.
Nu se poate.
- Când ? - Noaptea trecută.
Unde eşti ? La New York ? La Sf. Agnes ?
Da. Ascultă. Mă duc la Roma, Thomas.
- Când ? - Mâine.
Şi ghici ce ?
Şi tu la fel.
Să fii acolo.
Bună.
Când ţi-au dat drumul ?
Am fost eliberată astăzi.
Acum mulţi ani era un dormitor pentru preoţi.
Acum este gol.
Tu eşti aici.
Adevărat.
O să aştept.
Îl căutăm pe Alex Bernier.
- Eu sunt, e ceva în neregulă ? - O atenţionare. O ştiţi pe...
- Mara Williams ? - Da.
A evadat de la psihiatrie,
unde a fost trimisă de tribunal.
Trimisă zici. Şi eu ce legătură am cu asta ?
A vrut să vă omoare, nu-i aşa ?
Da, ăsta era motivul.
Am crezut că vreţi să ştiţi că e...
Dată dispărută.
Vă mai trimit câte un echipaj.
Nu, e în regulă, mulţumesc.
Ei bine, aveţi grijă.
Ştiţi, aici scrie...
N-am putut să înţeleg de pe copia asta.
V-a împuşcat la exerciţii ?
Nu, la exorcism.
- Noapte bună. - La fel, părinte.
- Ai spus că ţi-au dat drumul. - N-am spus asta.
N-am minţit.
Am zis că am fost eliberată. N-am zis de cine.
Mara.
Alex.
Nu ţi-ai luat la revedere.
Au spus că ar fi mai bine să nu ne vedem.
Un an ?
Nu ştiu.
M-am apucat din nou de pictat.
Zău ?
Da.
În general flori.
Vreau să pictez floarea soarelui, dar nu am curaj.
Crezi că sunt nebună ?
Ştiu că nu eşti.
De ce ai venit aici ?
Ţi-am auzit chemarea.
Nu spune asta.
Bine.
Am avut senzaţia că...
Ar trebui să fiu cu tine, în cazul în care...
Unul din noi ar trebui să spună adio.
N-am mai fost la Roma.
Este uimitoare ?
Precis este.
Pe mine mă sperie.
Încă de când eram copil.
- Iar tu rămâi aici. - Nu, nu rămân.
Nu pot sta aici.
Şi ai nevoie de mine, chiar dacă nu-ţi dai seama.
- Şi... - Privighetorile au dispărut.
- Serios ? - Da.
Au dispărut de aproape un an.
La fel ca şi tine.
Alex, priveşte-mă.
Suntem noi doi.
Noi doi până la capăt.
Promiţi că nu încerci să mă omori ?
Pe cuvântul meu.
De onoare.
E aici sus.
Bună.
Mara.
Ce sunt ?
Orfani.
Dar de ce, n-am idee.
Am fost şi în locuri mai urâte.
Nişte lumină rezolvă totul.
Ce sunt acelea ?
Arameică. Limba lui Hristos.
Ce înseamnă ?
"Sânge înăuntru".
Şi aici jos, "sânge afară".
Probabil că aici au găsit corpul lui Dominic.
La ce te gândeşti ?
A fost o ceremonie.
Mi s-a spus că s-a sinucis.
Somnifere, signore.
El este ?
Da, el este ?
Mulţumesc.
Dacă nu te superi, n-am plătit ca să-i văd faţa.
- Ce sunt astea ? - Să mergem, grăbiţi-vă.
Nu, nu, ce sunt astea ? Ştiţi ce sunt astea ?
Poate un semn din naştere. Nu ştiu, nu sunt doctor.
Nu e un semn din naştere.
Când va fi încredinţat Bisericii ?
Nu va fi.
Când terminăm cu corpul,
ajunge la stat, pentru înmormântarea în cimitirul de stat.
Bine. Vă rog, să mergem !
Vă rog, veniţi cu mine.
Întotdeauna e plăcut să vezi un preot.
Mai ales un carolingian.
Ai mai văzut şi pe alţii ?
Poate chiar pe Dominic Souza ?
Carolingieni...
Îi depăşiţi chiar şi pe iezuiţi în căutarea eretică a cunoaşterii.
E important să rămâi între linii.
Care linii ?
Pe aici.
Astea erau semnele.
Ce făceai, Dominic ?
"Pâine şi sare mâncate de pe corp".
"Păcatele unui om consumate de Celălalt".
"Înghiţitorul de Păcate".
Dacă Hitler ar fi avut unul în buncăr, acum ar fi fost pe un norişor.
Dar Înghiţitorii de Păcate nu mai există de două secole, aşa-i ?
- Ce a cumpărat Dominic de la tine ? - Multe, de-a lungul anilor.
Ultima dată,
un pergament din piele de viţel scris în arameică.
Ce scria pe el ?
Nu-s aşa de deştept precum Dominic,
erudit al misterelor.
A cercetat în adâncuri şi-n întuneric,
întotdeauna în căutarea cunoaşterii.
Şi-ar fi vândut sufletul pentru cunoaştere.
Aşa crezi ?
Sufletul lui eretic sau ceva ce îi era preţios.
Există vreun preţ pus pe capul tău ?
Cum adică ?
Câteodată este mai bine pentru un preot să nu ştie.
Cunoaşterea este inamicul credinţei.
Şi câteodată, când priveşti abisul,
abisul îţi întoarce privirea.
Ordinul său însemna totul pentru el.
Ar trebui să fie lângă ai lui în cimitirul Concezione.
Ordinul tău nu mai există.
Carolingienii. N-aţi mai rămas mulţi în lume.
Suntem un ordin pe moarte.
Şi când murim, ajungem în cimitirul Concezione.
Sinuciderea este un păcat capital.
Dominic nu s-a sinucis.
Nu contează.
A fost excomunicat, exclus dintre noi şi dintre cele sacre.
"Nu există..."
"Salvare în afara bisericii". Cunosc latina.
Nu şi bunele maniere. Respectă ceea ce eşti.
Mulţumesc, dar ceea ce sunt este problema mea.
Ascultă.
Îmi pare rău, sincer...
Trebuie convocat rapid Consiliul Teosofic.
Consiliul.
Nu s-a mai întrunit de ani de zile.
În ce scop ?
Am găsit un Înghiţitor de Păcate.
Un Înghiţitor de Păcate ? Aici ? La începutul noului mileniu ?
Mai crezi şi în alte lucruri imposibile ?
Nu este imposibil. Chiar eu am văzut însemnele pe corpul lui Dominic.
Mentorul tău
a fost excomunicat pentru negarea unor credinţe de netăgăduit.
Erezie.
Acceptă asta.
S-a sinucis pentru că nu a putut să suporte povara.
- Grazie, Franca. - Părinte Alex.
Ciao, Maria. Ciao.
În numele Domnului
vă ordon să vă întoarceţi de unde aţi venit !
În numele Domnului.
În numele lui Iisus, al Domnului şi al Fecioarei, înapoi în iad cu voi !
Zboară chiar tu în iad.
Ce fel de primire este asta ?
- Ai întârziat. - Niciodată nu-i prea târziu.
Hoţul care se căieşte, crucificat alături de Domnul nostru.
- Isteţ, nu-i aşa ? - Ce mai faci ?
Grozav.
- L-ai îngropat ? - Da.
Un preot răzvrătit făcând slujba de înmormântare pentru un excomunicat.
E o treabă murdară, dar cineva trebuie să o facă.
Noroc.
Pentru ultimii carolingieni.
Noi doi.
Noroc.
Alex, ce a trecut pe aici ?
Creaturi demonice deghizate în copii.
Le fac faţă.
- Cine i-a chemat ? - Cred că Dominic.
Stăteau în faţa uşii lui.
Apropo, am cunoscut-o pe iubita ta.
- Nu e iubita mea. - Ar trebui să fie.
A spus că eşti la Concezione. I-ai spus că e un restaurant ?
- Altfel venea cu mine. - Femeile astea.
Nu poţi trăi cu ele...
Nu poţi trăi cu ele.
Haide.
"Înghiţitor de Păcate".
"La iertarea păcatelor, vinovăţia se va transmite Înghiţitorului",
"ca şi amintirea păcatelor înfăptuite".
Stai, adică ar şti care îţi sunt păcatele ?
- Chiar şi detaliile ? - Le-ar cunoaşte şi ar simţi povara.
Nu ar dormi noaptea din cauza păcatelor altora.
Ar avea puterea de a elibera sufletul cuiva.
Şi de a-l blestema pe al său.
Alex şi cu mine suntem carolingieni. Într-un fel, purtăm responsabilitatea.
Se spune că obiceiul a început cu membrii izgoniţi ai ordinului nostru.
E ca şi când ai spune că oile sunt responsabile pentru pulovere.
- Poate că sunt responsabile. - Pergamentul cumpărat de Dominic.
O să-l traduc.
Bine.
"Puneţi instrumentul eliberării deasupra inimii".
Probabil vreo armă. Şi apoi uite ce scrie.
"Sânge înăuntru, sânge afară..."
"Şi înfigeţi în inimă".
Restul lipseşte. Dar ai înţeles ideea.
- Nu sunt prea sigur. - Sunt instrucţiuni.
Cum să omori un Înghiţitor de Păcate.
Dominic ne-a pregătit să luptăm cu fantome, demoni, strigoi.
- Înghiţitorul este un om. - Orice ar fi, l-a ucis pe Dominic.
Poate că da, poate că nu.
Am mai văzut undeva o copie a acestui document.
Ne întâlnim din nou.
Cavaleria, fir-ar să fie !
Îţi place oraşul împăraţilor şi al martirilor ?
Vreţi o bere, Excelenţă, sau poate ceva mai tare ?
Şi tu cine eşti ?
- El este Thomas. - Ea este Mara.
Suntem oamenii legii, versiunea catolică.
Eu sunt cardinalul Michael.
Şi, printre altele, conduc Consiliul Teosofic.
Din păcate, cam fără activitate în ultima vreme.
Parcă Michelangelo a orbit de la lumina lumânărilor.
Dominic nu credea în electricitate.
Un Înghiţitor ? Nu-l şocai mai tare pe episcop
nici dacă ziceai că eşti posedat şi că ai nevoie de un exorcism.
Exorcizarea s-a făcut vineri.
Ei bine, azi este luni.
Şi totuşi, cred că există adevăr în spusele voastre.
De fapt, ştiu că există.
Înghiţitor de Păcate.
Un renegat care oferă calea spre Rai, fără ajutorul Bisericii Domnului.
Dacă crezi aşa ceva, are puterea să dea iertare celor ce nu se căiesc.
O breşă eretică în mecanismul maşinăriei noastre catolice.
Sunteţi aleşi de Dominic.
Ştiţi ceva despre excomunicarea sa ?
- Nimic. - Nu voia să vorbească.
Credea că acest Celălalt, acest om, locuia chiar aici, la Roma.
Asta este tot ce ştiu, este tot ce mi-a spus.
Bănuiesc că aveţi de gând să-l căutaţi.
Altfel, vorbesc degeaba.
Din păcate, Biserica nu mai are voinţa de a face ceva.
Slavă Domnului că încă mai avem uneltele.
Instrumentul salvării, dacă vrei să-i spui aşa.
Acum, dacă-mi permiteţi,
în noaptea aceasta sunt probleme mai presante pentru Vatican.
Ce poate fi mai important decât asta ?
Se spune că Papa este bolnav. De fapt, că este pe moarte.
Şi omul acela, americanul acela, este favorit pentru a-i lua locul.
Omul acela care v-a cerut să omorâţi pe cineva.
Decizia ne aparţine.
- Când ţi l-ai făcut ? - Anul trecut. La o beţie.
E tare ciudat.
Marinarii îşi fac ancore, eu sunt preot.
Tot e ciudat, Tommy.
Mă bucur că Dominic credea în băi.
Eu de obicei deschid fereastra şi mă aplec.
Ciudat este că eşti un preot care doarme pe canapea,
în loc să fii un bărbat care doarme cu ea.
Acum două zile era la un sanatoriu de boli mentale.
Deci e nebună după tine.
Poţi să mă priveşti în ochi şi să-mi spui că mai vrei să fii preot ?
Poţi ?
Există şi alte moduri de a-L sluji.
De a-L sluji.
Eu caut cunoaşterea.
Cunoaşterea. Când văd ceva, reacţionez la ceea ce văd.
Nu mă întreb cum a ajuns acolo.
Voi nu sunteţi obosiţi ?
Du-te sus şi culcă-te.
- Noapte bună. - Şi ţie.
- Vise plăcute. - La fel.
Ştiu cine este, dar, de fapt, cine este ea ? Spune-mi câte ceva.
E pictoriţă.
Pictează chiar bine.
Nu ştiu ce să-ţi spun, dar are ceva...
Vede lucrurile altfel.
Le simte altfel.
Mai bine n-aş fi văzut-o.
Eşti un prost.
La fel ca şi tine, cândva.
- Mintea îţi conduce inima. - Şi pe a ta cine o conduce ?
Râsul, bineînţeles.
Tu râzi ca să nu înnebuneşti, tu râzi ca să ţii demonii departe.
Tot râs se cheamă. Cât despre tine, slăbănogule, alege viaţa.
- Da, sigur. - Lasă inima să conducă,
nu mintea.
Am ajuns.
E momentul să-l căutăm pe Sirach.
Cine e ăsta ?
Întunericul în devenire.
Întunericul în devenire ?
O căutăm pe Rosalinda.
Sigur. Este acolo.
Fata cu ochii pierduţi.
Trebuie să ne duci la Sirach.
Două cruci.
Vechiul testament este tatăl.
Noul testament este fiul.
Profeţia celei de-a treia ere spune
că vine cea de-a treia cruce.
Eu...
sunt a treia eră.
Vorbeşte, preotule.
Termină cu poza asta, porc păgân.
Ai o datorie faţă de mine.
Ce cauţi ?
Prietenul meu şi cu mine îl căutăm pe Celălalt.
Îi vom întreba pe cei muribunzi.
Ce înseamnă "cei muribunzi" ?
Cei muribunzi pot face multe lucruri.
Să vă răspundă la întrebări
este cel mai uşor.
Întrebaţi-l înainte să moară.
Întreabă-l.
Rahat.
Unde îl găsesc pe Înghiţitorul de Păcate ?
Celălalt vă va găsi la piatra
pe care toate au fost clădite.
Vă aduce...
Cheile regatului cerurilor.
Acum nu îţi mai datorez nimic.
Pleacă.
"Piatra pe care toate au fost clădite".
Piatra pe care toate au fost clădite.
Urăsc ghicitorile.
Petrus. Piatră.
Petrum.
Petru este piatra pe care a fost clădită Biserica.
Catedrala Sf. Petru.
Atunci, Celălalt mă va găsi pe mine.
Sf. Petru. Nu se mai întâlneşte nimeni la cafenea ?
Şi-ţi va aduce...
Alex !
Haide, să ieşim de aici !
N-are sens să mai stăm.
Thomas.
Tommy, iubitule.
De cât timp eşti preot, Thomas ?
Anumite plăceri rămân de neatins pentru tine. N-ai dreptul la ele.
Las-o pentru altă dată. Să mergem.
- E numai gura de ea. - O mai ţii minte pe fata din Dublin ?
O chema Meagan.
Ţi s-a părut că eşti un nerod, Tommy ?
Îndrăgostit de o curvă ?
Thomas !
Te provoacă, ignor-o.
- Prima şi singură lecţie, ţii minte ? - Tommy, iubire.
Tommy.
- Te iubesc, Tommy. - Haide, amice !
- Să nu le dai nimic. - Tommy ?
- Absolut nimic. - Thomas.
Thomas ! Thomas !
În numele Domnului, al lui Iisus Hristos, în iad cu tine !
Te iubesc, Tommy.
O să mă rog pentru tine.
Ţi-am spus că n-are sens să mai rămânem aici.
Tu nu râzi niciodată. Râsul face bine la suflet.
- Credeam că eşti asistenta. - Ce s-a întâmplat ?
- Unde-i Alex ? - Caută nişte cafea.
Cât despre mine, am fost înălţat de propria-mi petardă.
Mara,
dacă pot întreba,
ce s-a întâmplat între tine şi Alex ?
E în regulă.
Dacă m-aş jena, aş purta brăţări.
Frăţiorul meu a fost omorât şi l-au adus pe Alex pentru consiliere.
Crimele din Fillmore. Dominic l-a trimis pe Alex.
Pentru prima oară de unul singur.
Mara,
lumea mi se spovedeşte tot timpul.
Privighetori.
Ce-i cu ele ?
Sunt păsările pe care le auzeam cântând
chiar înainte de a începe durerile de cap.
Durerile ţineau săptămâni întregi.
Erau...
Orbeam.
Aşa că am făcut asta. Dar nici chiar asta nu m-a ajutat.
Şi Alex te-a exorcizat.
Da.
Alex mi-a luat durerea
şi m-am îndrăgostit de un preot care nu putea iubi.
Iubire ?
Ai dat din lac în puţ.
Thomas, Alex o să păţească ceva îngrozitor.
Nu ştiu ce, dar este mai rău decât moartea.
Te rugai să vin eu ?
Prietenii îmi spun William.
William Eden.
Nu-ţi sunt prieten.
Asta rămâne de văzut.
Ştiu ce simţi, Alex. Şi ai dreptate.
Dumnezeu există.
Dar pur şi simplu nu-l pasă.
Magnific.
Carnea putrezeşte. Catedrala Sf. Petru dăinuie.
Acest dom imposibil,
a fost ridicat de fratele meu, când eram încă un copil.
Sângele şi sudoarea au construit asta, nu credinţa.
Michelangelo l-a desenat pe o foaie de hârtie,
dar fratele meu a trebuit să găsească o cale de a-l ridica
până aproape de cer.
Iar pentru mine era o onoare să îi aduc zilnic de mâncare
şi să-l întreb despre lumea de dincolo de a mea.
Ai adus de mâncare.
Mulţumesc.
Spune-mi o poveste, Phillip. O poveste despre Ierusalim.
Ierusalim ?
Phillip !
Moare.
Nu-i pot acorda iertarea.
A fost excomunicat anul trecut, la Ierusalim.
Era bun să-l construiască casa, dar nu şi să intre în împărăţia Sa.
Nu-i aşa ?
Du-te, William !
Adu-l pe Înghiţitor !
La Ierusalim fratele meu a dat apă unui arab pe moarte.
Nu exista niciun puţ, aşa că i-a dat apă sfinţită.
La Ierusalim i-a dat Bisericii tinereţea sa,
iar Sfântului Petru i-a dat sângele său.
Dar când era pe moarte,
l-au părăsit.
Când sufletul său era prins între rai şi iad
Celălalt l-a izbăvit.
Celălalt i-a oferit pacea.
Întotdeauna mi-am iubit fratele.
Dar am ajuns să urăsc Biserica.
Aceasta...
Este cealaltă cale.
Te pot învăţa,
dacă vrei.
Voiam.
Şi am fost învăţat.
Tu l-ai omorât pe Dominic Souza ?
Biserica l-a omorât.
A murit când l-au excomunicat.
Corpul lui a continuat să existe, dar spiritul îi era mort.
- Este o minciună. - Aşa a fost. Era distrus.
Distrus în spirit. Şi nu-mi vorbi mie despre minciuni.
L-am pierdut în 1602.
Am băut prea mult vin la cină, cu Caravaggio.
Este un mijloc. Un instrument pentru a scăpa lumea de Celălalt.
Răspunde-mi la întrebare. L-ai omorât pe Dominic ?
S-a sinucis, Alex,
după ce Biserica l-a abandonat. După ce i-au luat raţiunea de a trăi.
I-au făcut la fel ca şi fratelui meu.
Şi ştii ce am făcut eu ?
Ştii ce am făcut pentru Dominic ?
I-am oferit iertarea.
Eu i-am luat povara păcatelor şi i-am oferit pacea.
Nu Biserica.
Eu.
Aşa că nu-mi vorbi despre minciuni.
Dominic mi-a fost ca un tată.
Încerc doar să înţeleg.
Vino cu mine.
Nu crezi că fiecare temere ascunde o dorinţă ?
Cum e să fii Înghiţitor de Păcate ?
Cum este să nu fii ?
Nu cunosc altă cale în viaţă.
Pare de neînţeles pentru un om.
Iertarea este domeniul lui Dumnezeu.
Sunt un instrument. Ca orice mare putere, depinde cum o foloseşti.
- Şi tu cum o foloseşti ? - Aşa cum cred de cuviinţă.
Nu sunt o ameninţare pentru Biserică.
Sunt o insultă, o ruşine.
Eşti carolingian, ştii cum e să fii exclus.
Eu slujesc Biserica.
Te slujeşti pe tine ?
Adu-i nişte haine noi. Şi o baie fierbinte, dacă va dori.
Apoi du-l într-un loc liniştit unde să poată sta jos.
Dacă vrei ceva, orice se poate aranja.
Cât timp am dormit ?
Câteva ore.
Ce vrei, Alex ?
- Vreau să aflu adevărul. - Adevărul ?
Când cauţi adevărul, poate fi îngrozitor să-l găseşti.
Plus că te face foarte nedorit la petreceri.
Te face nedorit oriunde,
chiar şi la biserică.
Cine eşti ?
Eu sunt tot ce mai rămâne după ce restul este distrus.
Ca să n-o mai lungim, Alex, sunt foarte, foarte obosit.
Eşti om ?
Îmi fac nevoile, fac sex.
Mă rad.
Asta mă face om ?
Poţi muri ?
Să-mi spui tu asta.
Râd.
Plâng.
Cândva, am iubit.
Nu ştiu dacă asta mă face om.
Dar tu, Alex ?
Tu eşti bărbat ?
Sunt preot.
Înţelegi diferenţa ?
Acest adevăr ? Bine.
Mai ţii minte ce spunea Keats despre adevăr ?
"Frumuseţea este adevăr, adevărul este frumuseţe".
Având în vedere asta,
întrebarea mea iniţială era: Ce vrei ? Adevărul ?
Sau ceva frumos ?
Ceva frumos.
Frumuseţea este adevăr, Alex.
Oaza ta are şi un nume ?
Mara.
- Numele ei este Mara. - Atunci spune.
Spune ce vrei. Dacă-i un adevăr, de ce să te temi ?
Spune.
O vreau pe Mara.
Atunci eşti bărbat.
Nu preot.
Şi dacă o vrei, ar trebui să te duci la ea.
O s-o trezeşti.
S-ar putea să viseze.
Fugim de lucrurile de care avem nevoie.
- E pe moarte. - De asta sunt aici.
Rembrandt a creat lucruri remarcabile.
Acesta nu este unul dintre ele.
Este un de Gelder.
Asta o s-o ştiu doar eu. Puneţi-l în maşină.
- Nu eşti tocmai ieftin. - Nu, nu sunt.
Dominic ce ţi-a dat ?
El nu avea nimic.
Nu-i adevărat.
Mi-a oferit prietenia sa, iar eu pe a mea.
Ce crezi că ai putea tu să-i faci şi eu nu ?
Eu conduc trenul de noapte.
Răspunsul la întrebarea ta este infinit.
Ştiinţa,
medicina,
nu oferă oamenilor decât cuvinte pe care nu le pot pronunţa.
Cancere capricioase.
Măsuraţi viaţa cu ruleta
şi cu cântarul.
Şi luaţi.
Omorâţi misterul care face ca viaţa să însemne ceva.
Şi pretindeţi că le înţelegeţi pe toate.
Nu înţelegeţi nimic, nu sunteţi nimic.
Când cenuşa voastră are mai multă valoare ca voi.
Hristos, pe cruce,
a oferit iertare unui hoţ crucificat alături de el.
Biserica n-ar fi permis aşa ceva.
- Hristos a făcut-o. - Îl ştiu pe omul ăsta.
E Mărcuş Burnham. Am citit despre el.
Oaia rătăcită.
Un om plin de regrete şi teamă, atâta teamă.
Se spune că a ucis şi a scăpat.
Asta rămâne de văzut.
Sânge înăuntru...
Sânge afară...
De la Ierusalim.
Fratele meu spunea că este făcută cu o aşchie din Cruce.
Dar lumea e plină de minciuni.
Pâine pentru gazdă
şi sare pentru sânge.
Eşti gata să te spovedeşti ?
Iertare pentru cei de neiertat.
Îţi tăie răsuflarea.
Te iert.
Sunt...
Sunt liber.
Crucea mea.
Te rog, Alex, dă-mi crucea.
Deci, ce crezi despre ceea ce fac ?
Nu este nemurire, Alex. Te-ai plictisi,
dar 500 de ani, 1.000 de ani,
închipuie-ţi ce ai putea face cu atâta timp.
Închipuie-ţi cunoaşterea care te aşteaptă.
Ce vrei să spui ?
Sunt epuizat.
Timpul meu a trecut.
Dar cred în această moştenire. N-ar trebui să fiu ultimul.
Trebuie să existe un alt Celălalt.
Dar de ce eu ?
- Cei ce se aseamănă se adună. - Eu nu sunt ca tine.
Ai îngropat un preot excomunicat în pământ sacru,
după ce Biserica ţi-a interzis-o.
Le-ai nesocotit decizia, la fel cum fac şi eu.
Eşti exact ca şi mine.
Sper că-ţi place floarea soarelui.
Îmi place mult, ştii asta.
De ce ?
De ce-ţi place floarea soarelui ?
Am crezut mereu că atunci când Dumnezeu a făcut lucrurile frumoase...
- A greşit la floarea soarelui. - Cum adică ?
Păi, pentru că arată ca...
Arată ca nişte dinţi strâmbi în jurul unei guri prea mari,
sau aşa ceva.
Da.
Dar,
când tocmai vroia să le refacă,
a realizat că exact asta le face frumoase
şi că sunt o greşeală genială.
Ca noi doi.
Unde te-ai dus ?
William Eden...
Mi-a oferit totul astă-noapte.
Când le-am văzut am ştiut.
Ce anume ?
Că tu eşti tot ce-mi doresc.
Spune-mi ce vrei.
Să fim doar noi doi.
Noi doi până la capăt.
Da.
Aşa este.
Nu te aşteptam aşa de curând.
- Cum te mai simţi ? - Oficial. Durerea a trecut.
Tot ce rămâne este cunoaşterea câştigată.
Ţi-am adus ăsta,
pentru că cred că-ţi aparţine
şi am un răspuns pentru tine.
Grabă. Asta nu prevesteşte nimic bun.
Răspunsul meu la oferta ta este nu.
Nu vreau să-ţi fiu succesor.
Oare m-am înşelat în privinţa ta ?
Avem multe în comun, recunosc.
- Pot să te întreb ceva ? - Bineînţeles. Spune.
Ieri spuneai că ai iubit cândva. Ai fost vreodată căsătorit ?
Am avut multe soţii de-a lungul anilor.
Dar iubirea mea
a fost acum câteva secole.
Ele îmbătrânesc şi mor, iar eu rămân.
Atunci poate că vei înţelege.
Mara...
O iubesc.
Asta e bine. Poţi să ai totul, inclusiv pe Mara.
Nu-i nevoie să alegi. Nu mai eşti preot.
Nu înţelegi ? Nu vreau ca Mara să îmbătrânească fără mine.
Cel mai mare adevăr e că iubirea nu poate să dureze.
O să te saturi de ea, o să te plictiseşti.
Eu am să fiu tot aici. La fel şi oferta mea.
Adio, William Eden.
Dacă am învăţat un lucru, Alex,
acela este că doar când mori poţi spune cu adevărat adio.
- Vrei să ştii ce cred ? - Am de ales ?
Cred că este malefic. Nu cred că trebuia să-i dai pumnalul
şi mai ales, nu cred că va accepta refuzul tău.
Alt răspuns nu-i pot oferi.
Pentru ce ne-a pregătit Dominic ?
- Nu mai sunt preot. - Pentru ce ?!
Să luptăm cu fantome, demoni şi strigoi.
- Aşa este. - Dar ai spus că Eden este om.
M-am înşelat. Când mă pun pe picioare o să văd dacă Sirach
ştie unde putem găsi restul.
E timpul s-o lăsăm baltă, Thomas.
Nu las nimic, Alex. Ia-o pe Mara şi fugiţi.
Plecaţi cât mai departe. Pierdeţi-vă urma.
Te rog, Thomas.
Dormi un pic. Mănâncă nişte jeleu, fă ceva.
Mă duc la Mara. Mă voi întoarce.
- Vorbesc serios. - Da, iar eu încep să râd.
Aşa cum mi-ai spus să fac.
Odihneşte-te !
E întuneric acolo unde te duci, Mara ?
Durerea ta este informă, sau prinde contur ?
Ce cauţi aici ?
Am venit să te văd.
Am zis că e în sfârşit momentul să ne întâlnim.
Am ascultat multe spovedanii. Eu nu m-am spovedit niciodată.
Ştiai că mama lui Alex s-a sinucis ?
Ţi-a spus asta ?
Cum de ştii de mama lui ?
Eram acolo.
Tatăl său a murit într-un accident de maşină. Eram şi acolo.
Ca şi mine, Alex a fost definit de anumite întâmplări din tinereţe.
În cazul său însă,
erau prea importante pentru a fi lăsate la întâmplare.
I-ai omorât ?
Dominic m-a ajutat să-l modelez. Mi l-a dat. Acesta a fost păcatul lui.
Tot nu mi-ai răspuns la întrebare, Mara.
E întuneric acolo unde mergi,
când cântă privighetorile ?
Eu ţi le-am adus.
Te-am aşezat în calea lui Alex.
Dragostea voastră e creaţia mea.
Fabricată ca un automobil.
Nu-ţi face griji.
Lui Alex îi va fi bine. Am să mă îngrijesc de asta.
Îmi pare rău, fetiţo,
lumea asta mă depăşeşte.
Te voi duce într-un loc unde nu mai este întuneric,
unde soarele străluceşte tot timpul.
Îmi pare rău.
Mara ?
Nu !
Mara.
Iubito, iubito, iubito.
Iubito.
Îmi pare rău.
Nu pot. Nu pot.
Nu mai sunt preot.
Pot să le scot.
Rezistă. Bine ?
Rezistă. Te rog.
Acum.
Buongiorno, dle Alex.
Eden !
Nu-i aici.
Unde este ?
- Credeam că ştiţi dvs, dle Alex. - Eden !
V-a transmis adio.
Mi-a spus să vă spun că totul este în regulă.
Tot ce a fost al lui, acum vă aparţine.
Ce se întâmplă aici ?
Arată-i.
Iisuse Hristoase !
Nu atât de tare.
Şi ai grijă cum vorbeşti.
Este o înscenare.
Aşa...
Sărută inelul
şi-ţi voi cruţa viaţa.
Blasefămtor ce eşti !
Blasfemător !
Aşa deci,
a înnebunit lumea ?
Nu, încă mai face târguri.
Al meu a fost cu William Eden.
Am deschis seiful Vaticanului şi am luat pumnalul
pe care William Eden l-a pierdut acum 400 de ani.
Iar el a compromis anumite voturi ale anumitor cardinali.
Prin târgul meu cu William Eden,
voi deveni papă.
Un papă războinic.
Un papă al unei biserici care-şi va recupera proprietăţile,
sanctitatea şi puterea.
Eşti vinovat de blasfemie !
Păgân care face blasfemii.
Vreau să vorbesc cu Eden.
Nu există Eden.
Numele este doar pentru cecuri.
Celălalt.
Întreabă-l.
Nu, te întreb pe tine.
- Îl caut pe Celălalt. - Se termină acolo unde a început.
La Sf. Petru.
Aici spânzurăm preoţi. Pe cei slabi !
Mara a murit.
Şi-a tăiat venele.
Trebuie să plec.
Alex !
- Te rugai să vin eu ? - Foarte posibil.
Am oficiat ceremonia.
Am găsit-o pe Mara pe moarte.
Am făcut-o ca s-o eliberez.
Cum te-ai simţit ?
Ca şi cum aş fi fost Dumnezeu.
Şi păcatele ei, le cunoşti şi pe ele ?
Da.
Nu erau multe.
A fost o fată bună.
Ceva nu-mi dă însă pace.
Nu analiza ceva atât de visceral.
Biserica consideră sinuciderea un păcat capital, iar eu nu l-am simţit.
Poate că Biserica greşeşte.
Nu.
A fost ucisă.
Alex, într-o zi o să înţelegi
că datorită a ceea ce am făcut eu
în inima ta, Mara, iubirea ta...
- Va trăi veşnic. - Nu !
Acum vei şti tot ce ştiu şi eu.
E timpul să priveşti abisul.
Sunt minunăţii acolo.
Mă simt de parcă...
Aş avea din nou zece ani.
Sunt acasă.
Înţeleg.
Doamne, iartă-mă, înţeleg.
Pergamentul...
Nu este despre cum să-l ucizi, ci despre cum să devii Celălalt.
Îmi pare rău că am aflat prea târziu.
N-am să te las aşa, Alex.
Trebuie să existe o altă soluţie.
Când o voi afla, am să te găsesc.
Chiar dacă va trebui să te ucid.
'Neaţa.
- L-am chemat pe Înghiţitor. - Eu sunt Înghiţitorul.
Deci Eden a primit ceea ce a vrut şi noi doi am rămas de căruţă.
Ce le-ai spus la Vatican, m-a distrus. Ştiai ?
Eliberat din funcţie şi degradat.
Tu ai făcut-o, nu-i aşa ?
Am învăţat multe în foarte puţin timp.
În final, singurul secret al oamenilor este nemurirea.
Eşti pregătit ?
Spovedania şi nu preotul îţi oferă iertarea.
Înţelegi ?
Da.
Eşti gata să te spovedeşti ?
Era ca o floarea soarelui.
Frumoasa greşeală a lui Dumnezeu.
Îneacă-te în propria ta mizerie.
Şi acum sunt eu.
Am fost binecuvântat şi blestemat,
pentru că acum am cheile regatului cerurilor.
Îi voi ierta pe cei care merită libertatea.
Îi voi blestema pe cei care s-au blestemat singuri.
Am să învăţ să trăiesc după ce iubirea a murit.
Sunt Înghiţitorul de Păcate.
SubRip by Driv3r www.titrări.ro
Sprijină-ne şi să devină membru VIP pentru a elimina toate anunţurile www.OpenSubtitles.org