23.976 Romanian from DVD RETAiL
DOSARUL PELICAN
- E vreo pancartă cu numele meu? - Sunt mai multe.
Ce scrie?
Ca de obicei: "Moarte lui Rosenberg", "Scoateţi-l la pensie".
- "Tăiaţi-i oxigenul". - Asta îmi place cel mai mult!
Dar şi tu, dle Grantham, i-ai stârnit binişor cu ultimele tale articole.
"Rosenberg pune guvernul mai presus de afaceri,"
"individul mai presus de guvern,"
"mediul înconjurător mai presus de orice,"
"iar indienilor... să li se dea tot ce vor."
Cu tot respectul, nu am făcut decât să citez.
Una dintre sursele tale oficiale şi anonime de la Casa Albă.
Ticăloşii tăi oficiali de la Casa Albă, mai bine zis.
Unde au ajuns asmuţindu-i pe oameni unii împotriva celorlalţi!
M-a uimit întotdeauna la ce se poate preta un om pentru un birou oval.
- Da. - Îl caut pe dl Sneller.
- DI Sneller? - Da, dl Edwin F. Sneller.
Totul e pregătit.
Când ajung la Zürich, toţi banii să fie acolo.
Dacă îţi îndeplineşti misiunea, vor fi.
Va fi îndeplinită.
- Aş dori să comand ceva de mâncare. - Ce aţi dori?
Cafea, omletă, pâine prăjită şi suc de portocale, vă rog.
- Le veţi primi peste 15 minute. - Mulţumesc.
Când înlocuim argumentul cu ameninţarea, principiul cu violenţa,
permitem pasiunii să întunece capacitatea noastră de a raţiona.
Pasiunea şi interesul propriu sunt ameninţări aduse libertăţii,
ceea ce ne aduce la cazul Bowers contra Hardwick.
Un poliţist a intrat în apartamentul lui Hardwick,
să-i înmâneze un mandat pentru o amendă neplătită.
Consum de alcool în locuri publice.
Fusese prins cu o sticlă deschisă de bere.
Când a intrat în dormitor, l-a găsit în pat cu un alt bărbat.
Poliţistul l-a arestat pentru încălcarea legilor privind sodomia.
Deşi statul a renunţat la acuzaţii,
Hardwick a contestat oficial constituţionalitatea acestei legi.
Cum a formulat plângerea?
- "Încălcarea dreptului la intimitate - De ce?
Fiindcă era casa lui, în care are dreptul să facă ce-i place.
Dar dacă, în casa lui fiind,
ar fi vândut droguri sau ar fi molestat copii?
Aceste acţiuni nu fac parte dintre cele cu caracter intim.
Începând cu Griswold, Curtea Supremă a limitat dreptul la intimitate
la acţiuni care sunt intime, personale,
care ne ajută să ne controlăm viaţa şi să ne autodefinim.
Dar cum faci din asta o contestaţie valabilă?
"Dreptul de a te autodefini" nu stă scris în Constituţie,
nici în Carta Drepturilor Omului.
Dacă statul poate reglementa activitatea sexuală a lui Hardwick,
desfăşurată în intimitate, cu adulţi care au consimţit,
înseamnă că el nu e liber.
Scopul Constituţiei este de a asigura o guvernare limitată.
Dacă statul poate interzice dreptul la intimitate,
sacrificăm libertatea pe care autorii Constituţiei
au crezut că o garantează.
Curtea Supremă a fost de altă părere, dră Shaw.
A decis că legea respectivă nu leza dreptul la intimitate. De ce
Fiindcă s-a înşelat.
L-au găsit pe Rosenberg pe la ora 13:00. Infirmierul a fost şi el ucis.
Jensen a fost găsit două ore mai târziu, într-un club de homosexuali.
Voyles m-a sunat supărat la culme. Dăunează reputaţiei FBI-ului.
- El şi Gminsky au pornit spre noi. - Gminsky?
CIA trebuie să se implice, cel puţin deocamdată.
Peste două ore, vă veţi adresa naţiunii.
Dacă vrem audienţă, trebuie să aşteptăm până la ora 7:00.
La ora asta, ar părea studiat să apăreţi cu haină şi cravată.
Aveţi un pulover?
Vrei să mă adresez naţiunii, într-un moment de criză, îmbrăcat în pulover
Dle preşedinte,
le-am cerut celor de la Justiţie să alcătuiască o listă de nominalizări.
Restructurarea Curţii Supreme va cădea în sarcina dv.
Dle preşedinte...
Dle Voyles, FBI-ul are vreun suspect?
E prea devreme. Vom primi raportul balistic şi al autopsiei după-amiază.
Aş dori un raport asupra eşecului măsurilor voastre de securitate.
Presupuneţi doar că a fost un eşec.
Au murit doi judecători care se aflau sub protecţia FBI-ului.
Vreau un răspuns sincer, Bob.
Aceste crime au vreo legătură cu CIA
sau cu orice altă agenţie aparţinând guvernului Statelor Unite?
- Sunt şocat că puteţi crede asta. - Tu cercetează această posibilitate.
Dle preşedinte, sugerez să ne întâlni din nou aici, la ora 17:00.
La ora 17:00, domnilor. Vă mulţumesc.
E timpul să se adune în jurul conducătorului.
Imaginea dv. Se va îmbunătăţi substanţial.
Aţi văzut cum va fi vremea în New Orleans. Aici Tim Bellew.
Întrerupem ştirile pentru un buletin special.
De la Casa Albă, preşedintele SUA se va adresa în direct naţiunii.
Prieteni americani, ţara noastră a suferit o mare pierdere.
Noaptea trecută, judecătorii Curţii Supreme Rosenberg şi Jensen
au fost asasinaţi.
Asasinarea lor poate fi o încercare de subminare a guvernului.
Vă asigur însă că aceste acte mişeleşti
nu vor rămâne nepedepsite.
Se va face totul pentru ca vinovaţii să fie aduşi în faţa justiţiei.
Deoarece justiţia trebuie să triumfe şi va triumfa.
Păcat că nu l-ai cunoscut pe vremea când i-am fost grefier!
Ultima dată când l-am văzut, tot ce mai rămăsese din el era mintea
De aceea l-au şi ucis. Mintea lui încă reprezenta o ameninţare.
Dar de ce să-l ucidă acum, când tot nu mai avea mult de trăit?
Poate că n-au vrut să rişte să mai trăiască până la alegeri.
Şi Jensen? Era nominalizat de preşedinte.
Nu avea aproape nimic în comun cu Rosenberg.
Aproape.
Asta ar trebui să caute.
Hotărâri asupra cărora cei doi au fost de acord.
Dacă a existat vreodată un moment în care să simt nevoia să beau...
"Fiecare zi, pe rând", nu?
Dacă e vorba de o conspiraţie, cine sunt conspiratorii?
Dacă iar am lăsat terorişti străini să intre în ţară, ne va dăuna enorm.
Serviciile de informaţii secrete nu pot fi învinuite
pentru deficienţele legilor privind imigrarea.
Denton, cine sunt suspecţii?
- Trebuie să rămână în mare secret. - Desigur. Te afli în Biroul Oval.
Cel puţin 11 membri ai Armatei Subterane
au fost văzuţi în Washington.
Bănuim că au pus cel puţin 100 de bombe în clinici unde se fac avorturi
în cinematografe porno şi cluburi de homosexuali din toată ţara.
Adevărul e că nu aveţi niciun suspect.
Nu-i aşa?
Fletcher Coal este...
Gray Grantham se ocupă de Curtea Supremă pentru "Washington Herald".
I-aţi luat un interviu judecătorului Rosenberg
chiar în ziua în care a murit.
A spus ceva care ar putea lămuri aceste regretabile evenimente?
Da. Mi-a spus lucruri pe care le-am trecut sub tăcere,
întrucât nu ar fi corespuns imaginii unui judecător al Curţii Supreme.
Cred însă că ar fi adecvat să îl citez acum.
Grantham ăsta vorbeşte de parcă l-aş fi învăţat eu.
Toţi vor să ştie când reiei cursurile.
Şi eu aş vrea să ştiu.
Ştii cum se spune: "Băutura adânceşte deprimarea."
Pentru suferinţă ce se recomandă? Unde ai fost?
La bibliotecă. Am studiat rolul Curţii Supreme.
Am alcătuit chiar o listă a posibililor suspecţi.
Pe urmă am aruncat-o, fiindcă toată lumea s-ar fi gândit la ei.
Apoi ai căutat domenii comune pentru Jensen şi Rosenberg.
Întocmai.
Jensen apăra cu consecvenţă drepturile inculpaţilor în cazuri penale.
Cu anumite excepţii notabile.
A scris trei opinii majoritare asupra protecţiei mediului
şi îi sprijinea pe cei care protestau împotriva impozitelor.
Deci crezi că a fost asasinat de un agent fiscal nesătul?
Deocamdată, nu exclud pe nimeni.
Se presupune că motivul ar fi fost ura sau răzbunarea.
Sau o încercare de a influenţa agenda socială a Curţii Supreme.
Dar dacă motivul a fost, pur şi simplu, lăcomia?
Un caz care implică sume mari de bani?
- Cu ce vă pot ajuta? - Aş dori să văd acest dosar.
De ce?
- Este un document public, nu? - Semipublic.
Aţi auzit de legea liberului acces la informaţie?
Dosarul conţine pledoariile, corespondenţa,
prezentarea faptelor, probele şi procesul.
- Când a avut loc procesul? - Vara trecută. A durat două luni.
- Unde este recursul? - Nu a fost perfectat încă.
- Cred că termenul e 1 august. - Mulţumesc.
Cine e făptaşul, dră Shaw?
Ai găsit vreun suspect obscur, nebănuit de FBI, de CIA,
de Serviciul Secret şi de 10000 de secţii de poliţie?
Am avut unul, dar am renunţat la el.
Ai chiulit de la curs şi m-ai ignorat o săptămână, ca să renunţi la el?
Vreau să văd.
Să nu râzi!
A fost caraghios din partea mea să cred că pot rezolva cazul.
Infatuarea tinereţii, nu-i aşa?
Nu critica această infatuare, pe care o iubesc.
Mâine plec la Washington, pentru înmormântarea lui Rosenberg.
Aseară am trecut în revistă verdictele lui Rosenberg.
Mi-a venit ideea să scriu o carte despre el.
Nimeni n-ar putea s-o facă mai bine.
Am început să scriu notiţe despre ce a însemnat el pentru mine:
Cel care i-a ţinut locul tatălui meu, mentorul meu...
Şi a început să mi se facă sete.
Săptămâna asta te-am cam părăsit. Nu în cel mai bun moment.
Eşti aici ca să studiezi Dreptul, nu ca să mă ţii departe de băutură.
Darby, sunt Alice!
Da?
Ies în oraş, la un hamburger. Vii şi tu?
- Nu, mulţumesc. - Ţi-ar prinde bine să mai ieşi şi tu
- Nu, mulţumesc. - Eşti sigură?
Bine. La revedere.
- Bună, sergent. - Bună, băiete. "Parchează" aici.
O cafea tare, cu trei cuburi de zahăr.
- Ce mai face preşedintele? - Care dintre ei?
- Nu Coal. Cel adevărat. - E calm şi relaxat.
Poţi să crezi că e întors pe dos din cauza lui Rosenberg?
Se agită şi cu restructurarea Curţii Supreme.
Crede că asta îi va asigura locul în istorie.
Parcă ar fi vorbele lui Coal. Ce mi-ai adus?
O scurtă listă de nominalizaţi.
Iniţial, cuprindea vreo 20 de nume, dar au redus-o la opt.
- Eu ţi-am adus două. - Şi ancheta?
N-am auzit mare lucru, dar am să stau cu urechile ciulite.
- Ştiu asta. - Fac eu cinste.
- Mulţumesc. Pe curând! - Păstrează-ţi calmul.
- Un Martini, te rog. - Salut!
Mă bucur să te văd.
Încă o cafea, te rog.
Ai citit articolul lui Grantham. Pe mine m-a pus pe jar.
Coal i-a frecat ridichea directorului
A zis că numele judecătorilor au "transpirat" de la FBI.
Voyles crede că numele le-a dezvăluit chiar Coal,
ca să vadă reacţia publicului.
Coal a condus cea mai învrăjbitoare campanie din ultimii 20 de ani,
şi preşedintele s-a făcut că plouă.
Mi-ar fi plăcut să-ţi văd numele pe lista judecătorilor nominalizaţi.
Pe tine te-am votat " cel mai probabil candidat pentru Curtea Supremă."
În ultima vreme, abia reuşesc să-mi ţin cursul.
- Cea de acum câţi ani are? - 24.
Dar e extrem de matură.
Matură, la 24 de ani... Nu ştiu dacă să te cred. Ai o poză a ei?
Nu. Nu mi-e nici câine, nici nepoată.
Slavă Cerului!
Cine i-a ucis, Gavin?
Eu sunt doar avocat la FBI, nu agent.
Dar nici nu le scapă multe urechilor tale.
Sincer să fiu, nu avem nici cea mai mică idee.
Prietena mea a scris un eseu foarte interesant
asupra cui ar fi putut comanda asasinatele. E uşurel de stânga.
Prietena ta are o teorie?
Ar trebui s-o citeşti.
Ţi-ar plăcea felul în care îi merge mintea.
Eşti Gray Grantham, de la "Washington Herald"?
Da.
Iartă-mă că sun la o oră atât de târzie.
M-am oprit la un telefon public.
Nu pot să sun de acasă sau de la birou.
- Ce fel de birou? - Sunt avocat.
- Particular sau la guvern? - Aş prefera să nu spun.
E posibil să ştiu ceva despre Rosenberg şi Jensen.
- Înregistrezi convorbirea? - Nu.
Poţi localiza apelul?
Nu înregistrez convorbirea şi nu încerc să te detectez. Te asigur.
S-ar putea să ştiu cine i-a ucis.
Cum te cheamă?
Garcia.
Nu e numele tău adevărat, nu-i aşa?
Nu. Cred că am văzut la birou ceva ce nu ar fi trebuit să văd.
Ai o copie?
Trebuie să mă gândesc. N-am dormit de o săptămână.
- Nu mai gândesc raţional. - Înţeleg.
Îţi promit că te voi apăra ca pe o sursă confidenţială.
Alo?
Te-am găsit!
DI Grantham nu e aici, dar v-a lăsat numărul maşinii lui.
Grantham? Sunt Garcia.
Tot nu ştiu ce să fac.
Vreau să ştii că am făcut închisoare pentru că nu mi-am dezvăluit sursele.
Ştiu prin ce treci.
E evident că eşti un bun cetăţean.
Crezi că vei putea trăi cu conştiinţa împăcată, dacă nu vei spune ce ştii?
Am să te mai sun.
Taxi!
Autorităţile franceze au studiat imaginile
luate de camerele de securitate de pe aeroportul din Paris.
Cred că l-au recunoscut pe Khamel, teroristul.
E posibil să fi venit cu avionul care a sosit de la Dulles,
la vreo 10 ore după ce am găsit cadavrul lui Jensen.
- Altceva? - Poate un nou fir.
Care?
O teorie apărută în ultimele 24 de ore,
care l-a intrigat mult pe directorul Voyles.
Se teme că ar putea dăuna imaginii preşedintelui.
- În ce mod? - Aveţi totul acolo, în dosar.
E treabă de amator,
dar cât de des apare ceva care îl face pe Coal să transpire?
Nu pot spune că a transpirat în faţa noastră.
Dar, când i se împietreşte chipul, ştii că nu e chiar fericit.
Preşedintele suferă de ceva?
Preşedintele se află aici doar pentru consultul anual.
Mi-aş dori să fiu şi eu într-o formă atât de bună.
Crede că aşa va contracara problema vârstei, la următoarele alegeri?
De ce nu m-am gândit la asta? Nici nu s-a hotărât dacă va mai candida.
- Când se va hotărî? - Chiar te aştepţi să îţi răspund?
Pot să afirm doar că nu s-a internat ca să scape de voi, cum se zvoneşte.
Deşi ar fi fost de înţeles...
- Vă mulţumesc, dnă locotenent. - Şi eu, dle preşedinte.
Dnă căpitan, spuneţi-le că după-amiază am o partidă de golf.
Da, domnule!
Ziariştii sunt verzi de supărare că sunteţi într-o formă atât de bună.
Bun! Ce e atât de important?
Acesta e un dosar al unei studente prea zeloase de la Tulane.
O teorie despre cei care se află în spatele acestor asasinate.
Indirect, implică şi Casa Albă.
Premisa este atât de trasă de păr, încât e absurdă.
Dar directorul FBI-ului, din motive p care le putem ghici, o cercetează.
Nu ne putem amesteca în ancheta lui.
Ar trebui să cereţi ca ancheta să fie condusă de CIA.
Când primim confirmarea că dosarul e apă de ploaie,
îi puteţi cere lui Voyles să înceteze
Sunt treburi interne.
CIA nu-şi poate băga nasul în ele. E ilegal.
Teoretic...
Dar prietenul tău Barr şi..."Unitatea"?
- Parcă aşa îi spui. - Am vorbit cu Barr.
Sunt foarte buni pentru misiuni cu specific restrâns, dar... nu sunt CIA
În ce mod este implicată Casa Albă? Dă şi nume?
Unul singur.
Cineva pe care îl cunoaştem amândoi?
Mi-am pus la punct proiectele de viitor:
Am de gând să stau în pat,
să beau, să fac dragoste
şi să uit toată afacerea asta.
- Nu eşti de acord. - Şi cartea despre Rosenberg?
Scrie-o tu!
- Să mergem. - Serios, ar trebui s-o scrii tu.
Eşti tânără, energică, sigură de tine Ai fi persoana ideală.
Îmi dai cheile? Să mergem.
Sunt în stare să conduc.
Ai băut prea mult, Thomas.
Dă-mi cheile!
- Îţi aminteşti "Mashed Potato"? - Nu. Dă-mi cheile!
- Eşti prea tânără. - Te rog, dă-mi cheile!
- "The Fishback"? "The Slide"? - Nu. Te rog!
- Ce mă rogi? - Să-mi dai cheile.
Dacă nu mă laşi să conduc, plec pe jos!
- Pleci pe jos? - Da!
Plimbare plăcută!
Dră Shaw!
Îmi tai răsuflarea!
Thomas!
Dumnezeule!
Aveţi grijă la uşă.
Sunt serg. Rupert, de la poliţia din New Orleans.
În maşina mea veţi fi în siguranţă.
Cum vă numiţi?
Darby Shaw.
Să mergem.
E maşina dv.?
Vino încoace!
Sunt It. Olsen, de la poliţia din New Orleans. Vă voi duce la spital.
Verifică numărul maşinii.
Îl cunoşteaţi pe bărbatul din maşină?
Thomas Callahan...
Trebuie să mai aşteptaţi câteva minute.
Sunteţi sigură că bărbatul care s-a prezentat Rupert a zis că e poliţist
Da.
În evidenţa noastră nu există niciun poliţist cu numele acesta.
Nu există nici numărul maşinii în care aţi urcat.
Probabil că este fals.
Mă duc să mut maşina şi mă întorc imediat. Bine?
- Gavin Verheek? - Da.
- Aici e Darby Shaw. Ştii cine sunt? - Da. Avem un prieten comun.
Thomas ţi-a dat un exemplar al teoriei mele?
- Da. - Unde este?
L-am citit şi l-am arătat unor colegi de la FBI,
care l-au trimis directorului Voyles.
- A fost văzut şi în afara FBI-ului? - Asta nu-ţi pot spune.
Atunci, n-am să-ţi spun nici eu ce s-a întâmplat cu Thomas.
Da, a fost văzut în afara FBI-ului, dar nu ştiu de către cine.
E mort, Gavin! A fost ucis aseară.
Bomba pusă în maşină era pentru amândoi.
Eu am avut noroc, dar acum sunt urmărită.
- Ce număr de telefon ai? Unde eşti - Nu te grăbi!
Darby, Thomas era prietenul meu cel mai bun!
În 15 minute trimit agenţii după tine Nu poţi sta pe stradă!
Thomas a murit fiindcă a vorbit cu tine.
Spune-i asta directorului Voyles!
Dă televizorul mai tare! Nu-i aud pe Regis şi pe Kathie Lee.
Jos!
- Dle preşedinte... - Jos!
Ia loc, Denton. Trebuie să vezi asta. Am repetat toată dimineaţa.
A venit primul tău spectator. Rostogoleşte-te!
Iei în serios acest dosar "Pelican"?
Am trimis 14 agenţi în New Orleans.
Mă îndoiesc că merită, dar suntem datori să verificăm.
Nu trebuie să-ţi spun cât de mult ne-ar putea dăuna această prostie,
dacă ar afla presa de ea.
Ai învăţat pe jumătate. Bravo!
Aş dori să renunţi la ancheta asta.
Ce Dumnezeu? Alergi după potcoave de cai morţi!
Îmi cereţi să ignor un suspect, dle preşedinte?
Dacă află presa şi începe să facă săpături, mă vor... Ne vor desfiinţa.
Aşadar, îmi cereţi să renunţ?
Renunţă şi ia urma adevăraţilor suspecţi.
Uită de teoria asta câteva săptămâni, atâta tot.
"Călăul" dv. Cole mi-a pus toată presa în cap din cauza securităţii
pe care le-am asigurat-o lui Jensen şi lui Rosenberg.
Dacă-mi luaţi dulăul din cârcă,
voi uita, pentru o vreme, de teoria "Pelican".
Îmi daţi cartea dv. De credit?
Plătesc în numerar.
- Verheek? - Da.
Ce a spus dl Voyles?
Nu am putut vorbi cu el.
Voi încerca însă să intru la el în după-amiaza asta.
- Mă aşteptam la mai mult. - Mâine va fi înmormântarea.
Voi sosi acolo diseară. Ar trebui să ne întâlnim.
Îţi pot salva viaţa, Darby.
Nu poţi nici măcar să vorbeşti cu directorul!
- Unde vei sta? - La Weston, pe malul râului.
Bine.
Se uită la televizor.
Scotocesc tot oraşul după ea. Foloseşte cărţi de credit.
- Peste 48 de ore va fi moartă. - Eu îi dau 72.
- Ne vedem la ora 6:00. - Bine, Bob.
Hooten, tu rămâi.
Asta înseamnă că mica ei teorie e corectă.
Îl veţi înştiinţa pe preşedinte?
Asta ar însemna să-l înştiinţez pe Coal.
În articolul său din ediţia de mâine, Gary Grantham susţine,
citând surse anonime de la Casa Albă, că teroristul Khamel
poate fi unul dintre asasinii judecătorilor Rosenberg şi Jensen.
Se presupune că a fost angajat
de o ţară cunoscută pentru sponsorizarea de acte teroriste.
Da!
- Sunt Garcia. - Da.
Sunt la intersecţia Bulevardului Pennsylvania cu Strada 1.
Notează numărul maşinii mele, fiindcă sunt mai multe Volvo gri pe acolo.
- Bine. - 856-VNN.
- Bine. - Peste zece minute.
La naiba!
Cheile...
Nu pot să fac asta!
Hai să ne întâlnim oricum.
Te vei simţi mai bine. Nu trebuie să spui nimic din ce nu vrei.
Am soţie şi copil.
Mă tem că ştiu că am aflat. Se poartă ciudat.
- Tipii de la firmă? - Da...
De unde ştii că lucrez la o firmă? Nu ţi-am spus asta.
Pleci la muncă prea devreme, ca să lucrezi pentru guvern.
Precis lucrezi la o firmă care aşteaptă de la asociaţii tineri
să lucreze cel puţin 100 de ore pe săptămână.
Garcia, putem rezolva totul, dacă eşti de acord să ne întâlnim.
Garcia?
Cine e?
Gray Grantham, de la "Washington Herald"?
Da. Cine e?
- Ai auzit de Dosarul Pelican? - De ce anume?
- Dosarul Pelican. - Nu.
N-am auzit niciodată de ea.
E o mică teorie improbabilă, despre ucigaşii celor doi judecători.
Un prieten a dus-o la Washington, săptămâna trecută.
I-a dat-o unui amic de la FBI, care a arătat-o şi altora.
Prietenului meu i s-a pus o bombă în maşină şi a murit.
Stai...
Prietenul tău a dus-o la FBI şi apoi a fost ucis. Cum îl chema?
Nu-ţi pot spune.
- De unde ştii toate astea? - Eu sunt autoarea teoriei.
- Eşti avocată? - Nu.
- De unde suni? - Aş prefera să nu-mi pui întrebări.
Tu m-ai sunat... Cum te cheamă?
- Alice. - Tu m-ai sunat, Alice.
Poţi afla numele principalilor contribuabili
la ultima campanie prezidenţială?
Sigur. Mâine le pot avea.
- Ştii cine a comis crimele? - Da.
Să nu mai batem apa-n piuă, Alice. Cine i-a ucis?
- S-o luăm încet. O să te mai sun. - Când?
Dosarul Pelican. Nu e avocată. Studentă la Drept? O cheamă Alice?
Bună.
- Ce mai faci? - Dar tu?
Ai reuşit să intri în apartamentul meu?
Computerul tău a dispărut.
Şi dischetele, şi dosarele tale roşii.
Vreau să-mi faci un serviciu. Du-te mâine la înmormântare
şi împrăştie vorba că te-am sunat din Denver, unde stau la o mătuşă
pe care nu ştii cum o cheamă, şi că mă întorc abia la toamnă.
Ce se întâmplă?
Ai nevoie de bani?
Am banii pe care mi i-a lăsat tata.
De cine te ascunzi?
Cred că ar fi mai bine să pleci acum, Alice.
Ar fi mai bine pentru mine dacă ai pleca acum.
Nu e cinstit.
Cea mai drăguţă fată din Cartierul Francez e şi cea mai tristă
Nu pot să te conving să-mi dăruieşti un zâmbet cât de mic?
Am văzut! Tot e ceva.
- O bere? - Nu, mulţumesc.
Mi-am găsit ţelul vieţii: Să te fac să zâmbeşti.
Va trebui să-ţi găseşti un alt ţel.
Stai!
Te măriţi cu mine? Doar pentru cinci minute.
Ştiu că e o prostie, dar cred că suntem sortiţi unul altuia.
- Trebuie să plec. - Doar n-ai să mă părăseşti aşa!
"Aş străbate un milion de kilometri Pentru un zâmbet al tău"
"Frumoasă, minunată fată De la spălătorie!"
Ai greşit fata.
Te rog, ajută-mă!
Da!
- Îl caut pe dl Sneller. - DI Sneller?
Da. DI Edwin F. Sneller.
- Ai veşti de la Darby? - Da. Mi-a trimis un bilet.
Stă la o mătuşă, în Colorado. Se întoarce semestrul viitor.
Ne vedem mai târziu.
Gavin, Darby la telefon.
Credeam că nu mai suni.
Spune-mi unde vrei să ne întâlnim şi într-o oră vin cu trei agenţi.
- Credeam că FBI nu se implică. - Nu încă. Dar am prieteni.
Te putem scoate din oraş în noaptea asta. Până mâine, eşti în Washington
şi îţi promit că vei vorbi personal cu Voyles. După aceea, mai vedem.
Mâine la prânz, ia tramvaiul până la Riverwalk.
- Riverwalk? - Da.
Să porţi o cămaşă cu mâneci lungi şi o şapcă roşie de baseball.
Aşteaptă pe malul apei, lângă estradă, şi te găsesc eu.
- Pe mal, lângă estradă? - Da.
- Ce înălţime ai? - 1,77 m.
- Greutatea? - 82 kg, dar am de gând să slăbesc.
- Ne vedem mâine, Gavin. - Pe mâine!
"Gavin, Darby la telefon."
"Credeam că nu mai suni."
"Spune-mi unde vrei să ne întâlnim şi într-o oră vin cu trei agenţi."
"- Credeam că FBI nu se implică." "- Nu încă. Dar am prieteni."
"Te putem scoate din oraş în noaptea asta. Până mâine, eşti în Washington"
"şi îţi promit că vei vorbi personal cu Voyles. După aceea, mai vedem."
"Mâine la prânz, ia tramvaiul până la Riverwalk."
"Riverwalk?"
"Să porţi o cămaşă cu mâneci lungi şi o şapcă roşie de baseball."
"Aşteaptă pe malul apei, lângă estradă, şi te găsesc eu."
"- Pe mal, lângă estradă?" "- Da."
"- Ce înălţime ai?" "- 1,77 m."
"- Greutatea?" "- 82 kg, dar am de gând să slăbesc."
"- Ne vedem mâine, Gavin." "- Pe mâine!"
Spune-mi unde vrei să ne întâlnim...
Spune-mi unde vrei să ne întâlnim şi într-o oră vin cu trei agenţi.
DI Sneller pe linia doi.
Khamel e mort. Nu ştim cine l-a omorât.
- Şi fata? - Se ascunde.
Am pierdut-o. O vom găsi.
S-a mai comis o crimă.
Ştii că ţi-am spus că un prieten a dat dosarul unui amic de la FBI?
Da.
Amicul de la FBI a fost ucis ieri.
De unde ştii?
Îl ţineam de mână când a fost împuşcat,
ziua în amiaza mare, într-un loc public.
Îmi pare foarte rău.
Acum sunt la New York. Când poţi să vii aici?
Va trebui să-mi dai un amănunt ca să-ţi verific povestea.
Primim multe telefoane de la nebuni
care susţin că ştiu cine i-a ucis pe Rosenberg şi pe Jensen.
- Un amănunt ca să verifici? - Te rog.
De exemplu?
Numele prietenului tău care a fost ucis de explozia maşinii.
Nu te grăbi.
Callahan.
- Numele mic? - Thomas.
- Unde s-a întâmplat asta? - În New Orleans.
Cred că ajunge.
Bine.
Cum îl cheamă pe prietenul de la FBI care a fost ucis?
Gavin Verheek.
- Consilierul principal al lui Voyles - Cred că e mai mult decât destul.
- După-amiază sunt în avion. - Trebuie să-mi urmezi instrucţiunile
Aici e Gray Grantham.
Da.
Am priceput.
- Mi-ai urmat instrucţiunile? - Da.
Probabil că mă crezi nebună.
Aşa te-am şi crezut.
Până când am verificat la New Orleans.
Callahan a fost ucis aşa cum ai spus.
L-am verificat şi pe Verheek.
Cadavrul a fost găsit acum două zile, în zori, într-o cameră de hotel.
Era mort de cel puţin opt ore.
Nu se poate!
Vrei să vorbim despre dosar?
Toţi cei cu care am vorbit despre el sunt morţi.
Am să risc.
Nu poţi folosi, sub niciun motiv, numele meu
şi nu poţi dezvălui de unde sau cum ai primit informaţiile
şi nici nu publici nimic până ce eu nu voi fi părăsit ţara. De acord?
Dacă nu te pot convinge să procedezi altfel.
Nu poţi.
Pot să iau loc?
Te superi dacă folosesc un reportofon?
Nu.
Interesantă lectură, nu-i aşa, Barr?
Preşedintele ce a spus?
A vorbit cu Voyles despre asta.
Voyles a fost de acord să-l treacă cu vederea o vreme.
Preşedintele i-a cerut lui Voyles să ignore dosarul?
Ne-am zis că e doar o alarmă falsă. Acum, nu mai sunt atât de sigur.
Asta înseamnă obstrucţionarea justiţiei.
Doar dacă e adevărat ceea ce scrie acolo.
Dacă e adevărat, eşti în pom!
Nu numai eu.
Asta e şcoala lui Nixon.
Nici măcar nu te gândi la numele ăsta!
E bine să speri. Irangate, Irakgate... E posibil să nu răsufle niciodată.
Ce e cu Grantham?
Îi urmărim telefonul din maşină. N-am intrat încă în apartamentul lui.
De ce?
Aproape că am fost surprinşi de menajera lui.
Grantham ştie de dosar.
I-a sunat pe trei tipi de la Casa Albă şi pe Dumnezeu mai ştie cine.
De ce te-ai concentrat atât de repede tocmai pe acest caz?
Mi-am amintit de o ştire de acum un an...
Despre avocatul care a intentat procesul.
Se spunea că s-a sinucis, dar familia credea că i s-a făcut de petrecanie.
După cele două asasinate, le-am sunat pe rudele lui.
Mi-au spus că avusese o cădere nervoasă cu câţiva ani înainte,
dar se rezolvase cu tratament medicamentos.
Medicul lui a confirmat.
Au declarat la poliţie că ei nu sunt convinşi că a fost o sinucidere.
Dar poliţia a sistat ancheta.
Exact.
Asta e. Ăsta e dosarul.
Crezi că am putea termina discuţia mâine-dimineaţă?
Voi sta treaz ca să-mi revăd notiţele
cât îmi e totul încă proaspăt în memorie.
- Mă suni când te trezeşti? - Da.
Încearcă să dormi.
Dle Grantham...
Ştiu că pare o prostie, dar...
Ai putea să dormi aici, pe canapea?
Nicio problemă.
Noapte bună!
Ascultă...
Cu riscul de a părea demodat,
nu crezi că e timpul să-mi spui numele tău adevărat?
Darby Shaw.
De ce m-ai ales pe mine, Darby Shaw?
Callahan era un admirator al tău.
"Numele Victor Mattiece îţi spune ceva?"
"Bani, putere, influenţă..."
"A făcut şi a pierdut mai multe averi
"forând după petrol în sudul Louisianei."
"În 1979 firma lui a dat de petrol în Terrebonne Parish."
"Un zăcământ mare."
"Ştia că are nevoie de permisiunea guvernului ca să sape un canal"
"pe unde să aducă echipament şi să scoată petrol."
"Moment în care devine un contribuabil important la campania prezidenţială,"
"şi guvernul îi dă voie să ciopârţească mlaştinile,"
"o rezervaţie naturală."
"Mattiece aproape că avea în mână cel puţin un miliard de dolari,"
"când Green Fund, o obscură organizaţie ecologistă,"
"înaintează proces pentru oprirea întregii operaţiuni."
"Desigur, Mattiece nu cruţă niciun ba ca să câştige procesul."
"Nu cred că există firmă de avocatură între Houston şi New Orleans"
"pe care să n-o fi angajat la un moment dat."
A naibii televiziune!
"Când au intrat în pâine cei doar doi avocaţi ai Green Fund,"
"firmele mixte, parteneriatele şi feluritele asociaţii"
"formau un labirint impenetrabil,"
"în spatele căruia Mattiece era invizibil."
"Din fericire pentru ecologişti, inima noului zăcământ de petrol"
"se află în apropierea unui refugiu natural al păsărilor de baltă:"
"Vulturi-pescari, egrete, pelicani, raţe, stârci, gâşte."
"Pelicanul devine un erou."
"După 30 de ani de contaminare cu pesticide,"
"pelicanul brun de Louisiana e o specie pe cale de dispariţie."
"Green Fund aduce experţi din toată ţara care să pledeze în favoarea lui.
"Mai trec şapte ani până când procesul pelicanului se judecă, în sfârşit."
"Juriul, format din trei oameni, preocupat mai puţin de pelicani"
"decât de eventualele locuri de muncă votează în favoarea lui Mattiece."
"Judecătorul însă menţine interdicţia de a fora,"
"deoarece Green Fund dovedise pericolul"
"în care se afla pelicanul, specie protejată de legi federale,"
"şi deoarece era evident că vor face recurs."
"În ce stadiu se află acum procesul?
"Recursul se va judeca la Curtea de Apel din New Orleans, peste o lună."
"Se bănuieşte care va fi decizia acestei Curţi?"
"E posibil să dea câştig de cauză organizaţiei Green Fund."
"Dacă una dintre părţi nu e mulţumită de decizia Curţii de Apel,"
"se ajunge la Curtea Supremă."
"Cât ar dura până când cazul ar ajunge la Curtea Supremă?"
"Între trei şi cinci ani."
"Rosenberg ar fi murit de moarte naturală, până atunci."
"Da, dar la Casa Albă s-ar fi putut afla un alt preşedinte."
"Aşa că, dacă eşti Mattiece"
"şi nu te deranjează să ucizi doi judecători de la Curtea Supremă,"
"acum e momentul s-o faci,"
"când poţi prezice cu cine vor fi înlocuiţi."
"Dar de ce Jensen?"
"Avea un punct comun cu Rosenberg: Protejarea mediului."
Garcia
Firmă de avocatură
Mattiece
Casa Albă
N-am vrut să te trezesc.
Ai spus că Mattiece a angajat firme de avocatură
de la Houston până la New Orleans.
A fost şi vreuna din Washington?
Mă gândesc la două:
White & Blazevich
şi Brim, Stearns şi... nu mai ştiu cine.
Grozav! M-a sunat un avocat din Washington.
Mi-a spus că a văzut ceva care priveşte cazul Rosenberg - Jensen.
Trebuia să ne întâlnim, dar a dat înapoi. Nu m-a mai sunat.
Şi-a dat un nume fals, dar am o fotografie a lui.
- De unde o ai? - Asta e altă poveste.
Dacă lucrează la una dintre aceste firme, ar putea fi confirmarea.
Sper să-l găseşti.
Darby, am nevoie să vii cu mine la Washington.
Nu. Mi-a ajuns.
Dacă ai dreptate în legătură cu Mattiece,
sunt sigur că şi-a croit o acoperire. Care probabil că funcţionează.
De unde ştii?
Azi-noapte am sunat la arhiva de la "Herald".
Acum doi ani, un reporter a scris articolul
"Încălcări ale legilor de finanţare a campaniei electorale".
Descoperise că, ascuns sub nume de persoane fizice, juridice,
Mattiece era de departe cel mai mare contribuabil
la campania prezidenţială.
Am publicat chiar şi o fotografie a actualului preşedinte cu Mattiece.
Niciunul dintre ei nu ştia că e fotografiat.
Stăteau în faţa cabanei de vânătoare a lui Mattiece, bând whisky şi râzând
Imaginea prietenilor la toartă. Sub fotografie sta scris:
"Cel mai secret şi cel mai generos contribuabil al preşedintelui"...
Dacă teoria ta e adevărată şi dacă vede lumina zilei,
preşedintele nu mai are nicio şansă de a fi reales.
Există în jurul lui oameni care nu vor lăsa să se întâmple aşa ceva.
Am verificat cu toate sursele mele. La FBI, CIA, Casa Albă.
Toate au spus că Dosarul Pelican nu există.
Tu eşti singura care poate dovedi că există.
Dacă tu dispari, dispare şi şansa de a se face dreptate.
Asta şi-ar dori Callahan?
Thomas ar dori să apuc să împlinesc 25 de ani.
Darby, dacă teoria ta ţinteşte atât de sus cum credem noi,
aceşti oameni ar face orice ca să nu fie daţi în vileag.
- Unde te poţi ascunde? - Întoarce-te la Washington!
Sunt toţi înnebuniţi fiindcă ai întrebat nu ştiu ce.
Mă aşteptam la asta.
E ca la Gestapo! Tot ce mişcă trebuie aprobat de Coal.
M-au trimis 90 de zile în concediu medical.
- Dar ce ai? - Zău dacă ştiu!
Dar ştiu că n-am văzut o fierbere atât de mare.
Îmi fac griji pentru tine, băiete.
Gray, sunt Darby.
Când vei auzi asta, eu voi fi în avion, cu o destinaţie necunoscută.
Încearcă să înţelegi.
Nu te pot lăsa să urmăreşti numai subiectul ăsta.
Te trimit în Arkansas.
Ziarele, reţelele de televiziune şi-au trimis acolo oamenii
pentru judecătorul care va fi nominalizat pentru Curtea Supremă.
- Mai am nevoie de timp. - Pentru ce?
Ţi-ai pierdut sursele de la Casa Albă Garcia şi fata te-au lăsat baltă.
N-a fost cea mai bună săptămână a ta.
Nu-mi poţi lua subiectul.
Ce ştii sigur? Un anonim îţi spune că ştie ceva despre asasinate.
Crezi că lucrează la o firmă de avocatură, dar nu ştii la care.
Apoi n-a mai luat legătura cu tine. Nu e prea promiţător.
Nu-mi poţi lua subiectul. E ceva aici. O miros.
În caz că nu ştiai, nu se admit dovezi bazate pe simţul olfactiv.
Şi mai e şi fata cu dosarul pentru care încă nu ai nicio confirmare, nu
Nu încă.
Şi ea a dispărut în ceaţă. Se pare că e o epidemie.
- Sunteţi aşteptat sus. - Bine.
Tot ce mi-a spus ea
despre moartea lui Callahan şi a lui Verheek s-a confirmat, nu?
FBI-ul spune că Verheek a fost victima unui jaf, într-o cameră de hotel.
- Nu asta mi-ai spus? - Asta mi-au spus şi mie!
Au spus şi că nu consideră că ar avea vreo legătură cu asasinatele.
- Ce altceva să spună? - Mă interesează doar ce au spus.
Să analizăm ce mi s-a confirmat.
Callahan a fost ucis cu o bombă plasată în maşină.
Era profesor de Drept la Tulane. El şi fata aveau o legătură.
Spune asta ziarului local. Poate că îi interesează bârfele post-mortem.
Callahan a fost grefierul lui Rosenberg, acum 20 de ani.
Şi au fost amândoi ucişi. Viaţa e plină de coincidenţe bizare.
Nu e o coincidenţă, când iei în calcul şi teoria cu pricina.
Nu ai confirmarea că dosarul există.
Am confirmarea că Verheek şi Callahan au fost prieteni.
Secretara lui Verheek mi-a spus că s-au întâlnit la Washington,
acum câteva săptămâni. Probabil că atunci Callahan i-a dat dosarul.
- E tot o presupunere. - "Procesul Pelicanului" există.
Pe astea şi-a bazat ea presupunerile. Sunt numai supoziţii!
- Ştii ce ne-ar putea face Mattiece? - Eu ştiu ce a făcut deja.
Are o poveste destul de ciudată.
Şi eu, dacă o întrebi pe fosta mea soţie.
Asta nu înseamnă că i-am asasinat pe judecători.
Dar înseamnă că merită să facem cercetări.
Bine. Retrage-te în weekend în "gaura ta de şarpe".
Dacă îmi dovedeşti că poţi reînvia subiectul, poate ţi-l las.
În locul tău însă, aş întreba unde se mănâncă bine în Little Rock.
Aceasta e povestea unui mister care poate că nu va fi rezolvat niciodată.
Povestea unui tânăr şi strălucit avocat care şi-a iubit ţinutul natal
şi care era pregătit să lupte ca să-l apere de agresiunea omului.
Asta până la moartea sa neaşteptată, survenită acum câteva luni.
Trupul său a fost găsit într-o cabană singuratică,
aproape de natura sălbatică pe care o iubea atât de mult,
cu un glonţ în cap şi cu un pistol lângă el.
Medicul legist şi poliţia au clasat cazul drept "sinucidere".
A murit însă în faţa calculatorului, înconjurat de notiţele sale
despre ceea ce considera " un caz pe care era născut să-l câştige".
Prietenii şi familia lui întreabă dacă cineva s-ar sinucide
într-un astfel de mod şi într-un astfel de moment.
În această seară,
"Frontline" cercetează moartea unui tânăr idealist.
Sinucidere sau crimă?
Cine e acolo?
Darby sunt!
Mulţumesc.
Am primit mesajul tău.
Dacă îţi interceptează convorbirile, am vrut să creadă că am părăsit ţara.
L-ai găsit pe avocatul acela din Washington?
Nu încă. Redactorul-şef vrea să-mi ia subiectul.
Poate reuşesc să te ajut să-l găseşti.
Cum m-ai găsit?
Am sunat la ziar şi am vorbit cu redactorul-şef.
Şi ţi-a spus unde sunt?
I-am spus că sunt sora ta Mary, că sunt în oraş şi că nu dau de tine.
De unde ai ştiut că am o soră pe care o cheamă Mary?
Nu eşti singurul care face cercetări.
- Mă bucur că te-am văzut. - Dle preşedinte...
- A fost o slujbă frumoasă. - Vă mulţumesc, dle preşedinte.
Voi face luni un anunţ.
Trebuia să facem asta, indiferent unde i-a fost găsit cadavrul.
Nu veţi anunţa nominalizările săptămâna viitoare.
Ai spus că vor fi toţi verificaţi până atunci.
- Trebuie să ne schimbăm planurile. - Nu înţeleg.
Dosarul Pelican.
Ce e cu el? Credeam că a fost dat uitării.
Avem motive să credem că Grantham a pus mâna pe el.
Mattiece îi va urmări în judecată până-n pânzele albe, dacă îl publică
Nu şi dacă e adevărat.
Tu crezi că e adevărat?
Ştiu ce va scrie Grantham.
"Un om care i-a dat preşedintelui milioane"
"a plătit asasinarea a doi judecători pentru ca amicul lui, preşedintele,"
"să numească oameni mai rezonabili, iar el să-şi poată extrage petrolul."
Dacă Voyles declară că i-aţi spus să abandoneze pista,
vom fi acuzaţi de obstrucţionarea justiţiei.
- Iisuse! - Dle preşedinte...
- Există un mod de a rezolva situaţia - Cum?
Numim la Curtea Supremă doi susţinători ai ecologiştilor.
Care îl vor pune la punct pe Mattiece cu petrolul lui.
Îl convocaţi pe Voyles în biroul dv. Şi, în faţa procurorului general,
cereţi anchetarea urgentă a lui Mattiece.
Eu voi face în aşa fel încât toţi reporterii din oraş să vadă dosarul,
după care vom fi în siguranţă.
Trebuie să existe o cale pentru ca aceste informaţii să nu se afle.
La asta lucrez acum.
Cum?
Dle preşedinte, e mai bine să nu ştiţi.
Ce naiba mai e şi asta?
Mi-am zis că o excursie la Mt. Vernon ţi-ar prinde bine.
Ţi-ai pierdut minţile?
Mai întâi, te trimit la Little Rock, şi tu nu vrei să pleci.
Refuzi să-mi spui de ce, apoi îmi porunceşti tu mie, şeful tău
să las totul baltă şi să ne întâlnim acasă la "familia Washington".
Te-aş da afară, dar ştiu că mi-ai intenta proces pentru discriminare.
E aici.
- Fata cu păsările? - E aici.
- Ai fi putut să-mi spui. - N-ar fi fost înţelept.
Refuzul tău de a-mi spune unde poţi fi găsit n-a lăsat o impresie prea bună.
E prea riscant până şi să mă duc acasă sau să vin la serviciu.
- Şi unde naiba ai fost? - Am stat la un hotel mic.
Bun moment ţi-ai ales să-ţi mai treci o cucerire pe răboj!
Nu stăm la acelaşi hotel. Merg cu maşini închiriate.
- Mă ajută să-l găsesc pe Garcia. - Ea pare să fie la comandă.
E singurul mod în care a fost de acord să mă ajute.
- Şi dacă nu-l găseşti pe Garcia? - Atunci, trecem la planul B.
- Care e ăla? - Îi atacăm pe avocaţi direct.
- Şi dacă e o altă firmă? - Trecem la planul C.
- Ăsta care mai e? - Nu ştiu. N-am ajuns până acolo.
Şi dacă ajungeţi?
Trebuie să pot lua legătura cu tine.
Sunt la hotelul Marbury, camera 833. Nu folosi numele meu.
Scrie-mi pe ceva.
Poţi să ieşi de pe autostradă pe breteaua următoare?
De ce?
O maşină bej se ţine după noi încă de când am intrat pe autostradă.
- Am crezut că ne urmăreşte. - Sigur.
Facultatea de Drept Georgetown, te rog.
Se poate mai repede?
Vino la rafturi!
A fost cineva în camera mea.
- Ai spus cuiva unde stai? - Şefului meu. Dar n-ar spune nimănui
- Nu i-ai spus la telefon, nu? - Nu. Eram în... maşina lui.
- Facultatea de Drept Georgetown. - Biroul de plasare, vă rog.
Bună ziua. Sunt Susan Johnson, asociată la firma White & Blazevich.
Am avut o problemă cu computerele
şi încercăm să reconstituim nişte state de plată.
Ne puteţi da numele studenţilor dv.
Care au lucrat pentru noi vara trecută?
Scuzaţi-mă. Sunt de la White & Blazevich.
- Aveţi ceva pentru mine? - Da.
- Mulţumesc. - Semnaţi aici, vă rog.
- Mulţumesc, dle Stevens. - Nu aveţi pentru ce.
O să-i sun pe aceştia cinci şi o să văd care e acasă.
Eu îi iau pe cei doi fără telefon şi mă duc să le copiez orarul.
Ne vedem mai târziu.
Sunt Gray Grantham, de la "Washington Herald".
Caut doi studenţi, Robert Akers şi Laura Kaas.
E vreo problemă?
Nu. Vreau doar să le pun câteva întrebări.
Au cursuri în dimineaţa asta?
O clipă, vă rog.
Scuzaţi-mă. Aveţi o legitimaţie?
Aş putea vorbi cu Dennis Maylor, vă rog?
- Nu, sunt Keith Maylor. - Iertaţi-mă că v-am deranjat.
Akers are "Cod Penal", iar Kaas, "Drept administrativ".
De la 9 la 10, amândoi.
Voi încerca să-i găsesc. Maylor, Reinhart şi Wilson erau acasă
Pot ajunge acasă la Maylor în câteva minute.
Scuză-mă. O cunoşti pe Laura Kaas?
Tocmai pleacă. E fata cu rucsac roşu.
Mulţumesc.
Îl recunoşti pe bărbatul acesta? E avocat la White & Blazevich.
- Au mai rămas doar Akers şi Linney. - Telefonul lui Linney e decuplat.
- O să văd ce cursuri are. - Eu îl caut pe Akers.
Bună ziua. Am venit din nou. Am nevoie de orarul lui Edward Linney
Îmi pare rău, dle Grantham. Unul dintre studenţii cu care aţi vorbit
a sunat la White & Blazevich, iar ei l-au sunat pe decan.
Nu se mai dau orare reporterilor.
Dle Grantham!
Îl cunosc pe Edward.
S-a retras de la şcoală pentru o vreme. Are probleme personale.
Unde e?
Părinţii l-au internat într-o clinică particulară.
E la dezintoxicare.
E un băiat de treabă.
E la spitalul Parklane.
Bună ziua.
Am venit în vizită la Edward Linney. În ce rezervă este?
Cum vă numiţi?
Gray Grantham, de la "Washington Herald".
Cei de la facultate mi-au spus că îi pot pune câteva întrebări.
Îmi pare rău că v-au spus asta.
Noi conducem acest spital, iar ei îşi conduc facultatea.
- Pot vorbi cu administratorul dv.? - Să văd dacă îl găsesc.
- Dle Grantham! - Frumoasă arhitectură!
Da. Îmi pare rău, dle Grantham.
Pacienţii pot fi vizitaţi numai sâmbăta şi duminica, doar de familie.
Când va fi externat?
Mă tem că este o informaţie strict confidenţială.
Poate atunci când îi expiră asigurarea medicală?
Îl recunoşti pe bărbatul acesta?
Cum îl cheamă?
Tocmai asta e, că nu ştiu.
Cum îl cheamă?
Lucrează la etajul nouă, la "Petrol şi gaze".
Morgan!
Da, Morgan.
Numele lui mic e ceva de genul Charles, dar nu e ăsta.
Nu-ţi pot spune cât îţi sunt de recunoscătoare!
Când ai deschis uşa,
am crezut că iar am halucinaţii.
Îmi pare rău.
Nu... Mi-aş dori oricând o halucinaţie ca asta.
Ai grijă de tine!
Scuzaţi-mă, domnişoară. Ce căutaţi aici?
Îmi vizitez fratele.
- Cine e fratele dv.? - Edward Linney.
E sora ta?
Da.
Las-o în pace!
O să vină şi mama, în weekend.
Surioară? Întoarce-te curând!
Am să încerc.
Ştiu că veţi fi de acord cu mine asupra costului enorm al spitalizării
Desigur.
Noi ne mândrim cu politica noastră luminată privind plata.
Vă mulţumesc pentru timpul acordat.
Vom fi fericiţi să vă revedem în orice zi de vizită.
Morgan... Curtis Morgan, "Petrol şi gaze"!
- White & Blazevich, vă rog. - Etajul doi. Folosiţi scara rulantă.
Bună ziua. Vă pot fi de folos cu ceva?
Sunt Dorothy Blythe. Am o întrevedere la ora 17 cu Curtis Morgan.
Luaţi loc. Mă întorc imediat.
Dră Blythe? Aveţi o întrevedere cu Curtis Morgan
- Da, la ora 17:00. - Când aţi stabilit-o?
- Acum două săptămâni. - Pot să vă întreb pentru ce?
Evident, am nevoie de un avocat specializat în petrol şi gaze.
Curtis Morgan a murit.
De ce nu m-a sunat cineva să-mi spună?
Nu e înregistrată nicio întrevedere cu Dorothy Blythe.
Ce i s-a întâmplat?
A fost atacat acum o săptămână. Împuşcat de nişte derbedei, cred.
Aveţi un act de identitate?
- E agentul de pază. - Şi ce păzeşte?
Vă rog să veniţi cu noi. Ar trebui să vorbiţi cu altcineva.
După modul în care am fost tratată
nu mă mai interesează să vorbesc cu nimeni de la firma voastră.
L-au omorât!
Nu pot să respir...
Nu pot să respir!
E în ordine. Dă-ţi drumul. Eliberează-te.
Linişteşte-te...
Am dat ştirea acum o săptămână. A fost o simplă tâlhărire.
Nici măcar n-a fost pe prima pagină din "locale".
Curtis Morgan, din Bethesda, Willow Road nr. 225.
Willow Road nr. 225, Bethesda...
Asta îmi trebuia.
Mâine să fii aici, înainte de prânz. Suntem cam nervoşi pe aici.
Greu găseşti angajaţi buni.
Vin cu tine.
Uită-te la mine!
Vreau să pleci.
Şi dacă ai nevoie de confirmare pentru articolul tău?
Mă descurc pe cont propriu.
De ce te-ai răzgândit?
Vreau să ajungi să împlineşti 25 de ani.
Vin cu tine.
Bună seara!
Sunt Gray Grantham, de la "Washington Herald".
Ea e asistenta mea. Am putea vorbi cu dna Morgan?
Sunt tatăl ei. Nu vorbeşte cu nimeni.
Îi respect intimitatea. Ştim că a trecut printr-o încercare grea.
De când respectaţi voi intimitatea cuiva?
Vă împărtăşesc părerea în ceea ce-i priveşte pe cei mai mulţi reporteri.
Dar soţul ei m-a sunat de trei ori înainte de a muri.
Nu cred că moartea lui a fost întâmplătoare.
Nu vrea să stea de vorbă cu nimeni. Pleacă naibii de aici!
Dacă vă răzgândiţi, mă găsiţi la numărul acesta.
- Da? - Domnul Grantham?
- Da. - Sunt dna Morgan.
Dle Grantham, mai doriţi să discutaţi cu mine?
- Ştiaţi că soţul dv. M-a sunat? - Nu.
De unde să ştie el ceva despre moartea acelor judecători?
N-am idee.
Avea documente neobişnuite?
Avem un seif la bancă, pentru acţiuni testamente, lucruri de genul ăsta.
Joi m-am uitat acolo, cu tatăl meu. N-am găsit nimic neobişnuit.
Sâmbătă dimineaţa,
am umblat prin biroul lui din dormitor.
Am găsit ceva puţin neobişnuit.
O cheie.
- O cheie de la ce? - De la un alt seif.
La care bancă?
Riggs.
N-am folosit-o niciodată.
Nu ştiaţi nimic despre celălalt seif?
Până sâmbătă dimineaţa, nu.
Mi-am zis că voi trece pe acolo când mă voi simţi în stare.
Poate că ar trebui să vă uitaţi în seif, dnă Morgan.
Am putea afla cine l-a ucis pe soţul dv.
Spuneţi că a fost ucis cu intenţie,
fiindcă ştia ceva despre asasinatele acelea?
Întocmai.
Credeţi că seiful acela ar putea conţine documente
care arată ce ştia Curtis despre asasinate?
S-ar putea.
Copilul meu a pierdut deja un părinte.
Nu-l pot lăsa să mai piardă unul.
Voi verifica eu pentru dv. Nimeni nu trebuie să ştie că aveţi cheia.
Cred că nu vor lăsa pe nimeni în afară de soţia lui să umble acolo.
Am o parteneră. Demnă de încredere.
Am o singură condiţie.
Nu puteţi folosi nimic care l-ar putea compromite pe soţul meu.
Aveţi cuvântul meu, dnă Morgan.
Îmi puteţi spune unde sunt seifurile?
- Coborâţi treptele. - Mulţumesc.
Doresc să deschid un seif, vă rog.
- Numărul, vă rog? - 616.
A fost închiriat acum două săptămâni.
Da.
- Presupun că sunteţi dna Morgan. - Sara Ann Morgan.
- Adresa? - Willow Road nr. 225, Bethesda.
- Numărul de telefon? - 301-555-7128.
- Cine a închiriat seiful? - Soţul meu, Curtis T. Morgan.
Numărul asigurării lui sociale?
510-96-8686.
Semnaţi aici, vă rog.
- Vă pot ajuta cu ceva? - Aş dori să închiriez un seif.
Luaţi loc, vă rog. Mă ocup imediat de dv.
- Aveţi cheia? - Da.
Veniţi cu mine!
E o declaraţie de patru pagini semnat sub jurământ, în faţa unui notar.
A fost semnată cu o zi înainte să mă sune pentru ultima oară.
A lucrat la White & Blazevich, la "Petrol şi gaze", timp de cinci ani.
Fii atent! În acest interval,
a lucrat pentru un client care avea un proces răsunător în Louisiana,
un anume Victor Mattiece, pe care însă nu l-a văzut niciodată.
Scrie multe despre proces, despre cât era Mattiece de disperat să câştige.
Parcă e scrisă de tine!
Cazul era supravegheat de un asociat pe nume Sims Wakefield,
şi Morgan lucra la un caz adiacent.
A luat nişte documente pe care Wakefield i le lăsa pe birou.
Când s-a întors în birou,
la fundul teancului a găsit o notă scrisă de mână.
O luase fără să vrea de pe biroul lui Wakefield.
O copie a ei este ataşată la declaraţie.
A făcut o copie şi a pus originalul în aceeaşi poziţie în care îl găsise.
Următoarea oprire, "Washington Herald"!
Opreşte-te! Ieşi din maşină!
A explodat o maşină, într-un garaj de lângă banca Riggs.
Poliţia a stabilit că aparţinea unei agenţii de închiriat maşini.
I-a fost închiriată ieri lui Gray Grantham.
Ai veşti de la el?
De ieri încoace, nu.
Trebuia să-i iau subiectul!
Care subiect?
Vezi ce mai poţi afla.
Smith Keen, ţi-o prezint pe Darby Shaw.
Dle Grantham, ce naiba se petrece?
Draga mea, acum sunt în subsol.
E târziu, e ora 2 noaptea.
Aceasta este o declaraţie făcută la notar,
în legătură cu o notă pe care am găsit-o pe birou.
Vei face cu ea ce crezi de cuviinţă.
Nota este de la Velmano, unul dintre asociaţii principali.
E datată 28 septembrie,
îi este adresată lui Wakefield şi sună aşa:
"Sims, spune-i clientului că s-au terminat cercetările."
"Curtea va fi mult mai îngăduitoare dacă bătrânul va fi scos la pensie."
"A doua pensionare e ceva mai neobişnuită: Jensen, nimeni altul!"
"Mai spune-i că pelicanul va sosi peste patru ani,"
"luând în considerare alţi factori."
Nota nu era semnată.
Apoi au fost ucişi judecătorii Rosenberg şi Jensen.
Sunt convins că aici e mâna lui Mattiece şi a asociaţilor lui.
Nota nu menţionează numele lui Mattiece, dar se referă la un client.
Wakefield nu avea alţi clienţi.
Şi niciun alt client n-ar fi avut atât de câştigat din schimbarea Curţii.
Am crezut că, nedezvăluind ceea ce am aflat, îmi protejam familia.
Dar tu nu vei vedea asta decât dacă nu voi mai fi,
ceea e înseamnă că voi fi dat greş.
Îmi pare rău, draga mea.
Voi fi întotdeauna lângă tine.
Întotdeauna.
Dle Grantham, sunt Marty Velmano.
Ce plăcere! Cu ce vă pot fi de folos?
Mâine-dimineaţă publicăm un articol despre clientul dv., Victor Mattiece,
şi despre implicarea lui în asasinare lui Rosenberg şi a lui Jensen.
Grozav! Pregătiţi-vă să ne judecăm 20 de ani de acum încolo.
Va fi nemaipomenit! Mattiece va ajunge patronul lui "Herald"!
Aţi auzit de Dosarul Pelican? Avem un exemplar.
Avem şi o copie a notei trimise de dv lui Sims Wakefield, la 11 aprilie,
în care sugeraţi că poziţia clientulu dv. Se va îmbunătăţi substanţial
prin înlăturarea lui Rosenberg şi a lui Jensen din Curtea Supremă.
Observ că aţi aşteptat până la ora 17.
Dacă sunaţi cu o oră mai devreme, ne puteam repezi la tribunal.
Să înăbuşim în faşă porcăria asta.
Negaţi că aţi scris această notă?
E un fals.
Nu aveţi cum să câştigaţi un proces, dle Velmano, şi ştiţi asta.
Ticălosule!
Domnule Coal?
- Cunoaşteţi Dosarul Pelican? - Da.
Publicăm un articol care confirmă faptele enunţate în acest dosar
şi faptul că dl Mattiece a contribuit cu peste 4 milioane de dolari
la campania prezidenţială de acum trei ani.
- 4200000, toţi pe căi legale. - Corect.
Casa Albă a încercat să obstrucţionez ancheta FBI-ului asupra dlui Mattiece
şi ne întrebam dacă doriţi să comentaţi acest lucru.
Casa Albă neagă orice implicare, directă sau indirectă,
în această anchetă.
Ai primit informaţii eronate, Gray.
Dle Voyles, sunt Gray Grantham, de la "Washington Herald".
Publicăm un articol care descrie în amănunt o conspiraţie
care a dus la asasinarea judecătorilor Rosenberg şi Jensen.
Personajele incriminate sunt Victor Mattiece,
expert în afaceri petroliere speculative,
şi doi dintre avocaţii săi din Washington.
Credem că FBI-ul ştia despre Mattiece,
dar a refuzat să facă o anchetă, la îndemnul Casei Albe.
Doriţi să comentaţi?
Bravo! Ce cuminte eşti!
Rostogoleşte-te!
Cred că vom avea mult succes la aceşti oameni.
Au fost foarte mulţumiţi şi foarte cooperanţi.
Ce e?
Îl cunoaşteţi pe Gray Grantham.
Ea e Darby Shaw.
Dv. Sunteţi micuţa doamnă care a stârnit această mare tevatură.
Cred că mă confundaţi cu un prieten al preşedintelui.
Am nişte comentarii oficiale.
Mai întâi...
Am primit, acum două săptămâni, un exemplar al Dosarului Pelican
şi l-am înaintat, în aceeaşi zi, Casei Albe.
Nu a fost considerat o prioritate până când Gavin Verheek,
consilier principal al directorului, a fost găsit ucis în New Orleans.
Casa Albă s-a amestecat în anchetarea lui Mattiece de către FBI
Voi discuta aceasta neoficial.
Miercurea trecută, preşedintele m-a rugat
să-l ignor pe Mattiece ca suspect.
Cuvintele sale au fost "uită de teoria asta".
Am o înregistrare pe care nu o va auzi nimeni,
decât dacă preşedintele neagă acest lucru.
Ce veţi face acum?
Marele Juriu se va întruni până mâine la prânz.
Condamnările vor veni rapid.
Şi îl vom găsi pe Mattiece.
Aş dori să vorbesc câteva minute între patru ochi cu dra Shaw.
- Dacă nu are nimic împotrivă. - Ea decide.
Vreau să fie de faţă şi dl Grantham.
Ce vei face în continuare?
Cine l-a ucis pe bărbatul care s-a prefăcut că e Verheek?
Te referi la asasin, Khamel...
A fost ucis de un ucigaş plătit, angajat independent de CIA.
- Şi Rupert? - Probabil că are 20 de alte nume.
De ce o urmărea?
Cred că la început dosarul l-a speria pe Gminsky mai mult decât pe noi.
Probabil că l-a trimis pe Rupert pe urmele lui Darby,
în parte ca s-o apere, în parte ca s-o protejeze.
Te putem ajuta.
Ce doreşti?
Să părăsesc ţara, singură.
Bine. Te scoatem din clădire şi te urcăm în avionul meu.
Te ducem oriunde vrei, şi de acolo poţi să dispari.
Dar trebuie să-mi permiţi să iau legătura cu tine
prin intermediul dlui Grantham,
numai şi numai dacă va fi imperios necesar.
Bine.
În avion vom fi doar eu, Gray şi piloţii.
Îi voi spune pilotului destinaţia după ce vom decola.
Trebuie să aibă un plan al zborului înainte de decolare!
Eşti directorul FBI.
Găseşte o cale!
"A fost dezvăluit complotul asasinării"
De Gray Grantham şi Darby Shaw
Oaspetele nostru de azi este Gray Grantham,
despre care toată lumea ştie că a scos la lumină complotul
din spatele asasinării judecătorilor Rosenberg şi Jensen.
Efectul de "undă" al acestui caz pare să nu se mai oprească.
Victor Mattiece, unul dintre cei mai bogaţi oameni din ţară,
a fost condamnat, împreună cu patru dintre aghiotanţii şi avocaţii săi.
Fletcher Coal, şeful de cabinet al preşedintelui, şi-a dat demisia.
Şi avem semnale sigure
că preşedintele nu va candida pentru un al doilea mandat.
Asta a fost ceea ce ştim. Să trecem la ceea ce nu ştim.
Ştim că Dosarul Pelican a fost scris de o tânără pe nume Darby Shaw,
dar nu ştim cine este aceasta. Cine e Darby Shaw?
Cred că aceasta este o întrebare pentru Darby Shaw.
Ceea ce ne aduce la întrebarea următoare...
Vorbesc în numele a mii de colegi care se zbat ca peştele în undiţă
ca să-i ia un interviu: Unde e Darby Shaw?
Şi această întrebare e tot pentru ea.
Numai că nu ne va răspunde,
până când peştele nu va înceta să se zbată în undiţă.
Asta înseamnă că nu ştii unde este?
- N-am spus asta. - Înseamnă că ştii.
Înţeleg că acest zâmbet enigmatic înseamnă că nu ne vei răspunde.
Bine. Gray, ştii bine că s-au spus vrute şi nevrute,
printre care şi faptul că această femeie este rodul imaginaţiei tale,
că, de fapt, nu e decât "suma" surselor tale de informaţie.
Aşa cum există oameni care nu cred că Deep Throat e un personaj real,
există oameni care cred că Darby Shaw nu există.
Cu alte cuvinte, e prea bună ca să fie adevărată.
Aproape că este.
Subtitrare downloadata de pe www.RegieLive.ro Portalul Studentesc Nr. 1 in Romania