Ușa portabilă (2023)
Unde? Unde l-ai văzut?
Pe aici? A intrat aici? Aici?
Aici e!
Cine închide ușa, păstrează ușa.
Nu... Nu poți face asta!
Nu!
Traducerea și adaptarea din limba engleză: profesor Luca Octavian
Subtitrări-noi Team https://subtitrari-noi.ro/
Ce? Nu...
Nu, nu, nu, nu, nu, nu, nu!
Nu, nu...
Alarmă afurisită!
Nu!
Neville!
Râzi de mine!
Mulțumesc!
Ce...?
Scuzați-mă! Scuze!
Scuze!
Scuze, băieți! Scuzați-mă!
Scuze! Bună! Asta e coada pentru candidați?
- Așezați-vă la coadă! - Mulțumesc!
Scuzați-mă! Scuze! Sunteți aici pentru postul de barman?
Paul? Paul Carpenter?
Tu ești!
Pentru o clipă am crezut că nu ești tu.
Iată-mă cum strig un străin.
Monty Smith-Gregg.
Să nu îndrăznești să-mi spui că nu-ți amintești de mine.
Sau nu? Sau îți amintești?
Nu pot să spun, cu privirea asta nostimă a ta.
În clasă mereu ai avut înfățișarea asta.
Am predat Etica și Istoria Muzicii secolului al XVIII-lea.
- La King's. - N-am mers la King's.
Și în alte campusuri.
Aveam părul lung și barbă.
Stăteai de obicei lângă Neville.
- Da... - Neville cel amuzant.
Cu genunchii lui cei slabi.
În plus, te-am antrenat la fotbal, domnule Uituc!
Asta chiar e o coincidență!
Mai ai cămașa aia? Cea cu...
Ce spunea? Trebuie să plec.
- Ce mai face fratele tău? - Nu am frate.
Oricum, mă grăbesc. Am un interviu, ca și tine.
O altă coincidență!
- La revedere! - La revedere!
Monty?
Minunat...
Hei!
Așteaptă!
Oprește-l! Oprește câinele ăla!
Bună!
Organizația din centrul Londrei...
Cu cele mai bune practici din lume...
Scuză-mă, ești aici pentru interviul de angajare?
Pe uşă scrie candidați, dar...
E un loc ciudat pentru un interviu de angajare.
De fapt trebuia să am un interviu la o cafenea,
ceea ce-i interesant... Întrucâtva.
Șt... Știi ce fac ei aici?
- Sau ce poziție...? - Regret!
Fac ceva care te determină să vorbești cu mine?
- Pardon? - Chiar trebuie să mă concentrez.
Scuze!
Desigur! Da. Trebuie să te concentrezi.
Tu... Privești.
Poate ar... Ar trebui să privesc și eu.
Am fost mereu acolo...
Și mereu vom fi.
Viața de începător la J.W. Wells
nu-i niciodată plictisitoare.
Dimpotrivă,
sarcinile pot fi solicitante și adesea provocatoare.
Nu putem să facem publicitate serviciilor noastre
și să ne strigăm numele ostentativ,
dar asta fiindcă nu avem nevoie.
Avem deja o reputație binecunoscută,
motiv pentru care putem rămâne anonimi
aşteptând ca afacerile să vină la noi.
Acum că știți puțin despre ce facem aici,
la J.W. Wells și Compania,
sperăm să vă alăturați echipei noastre.
Nu, ai fost... Ai fost remarcabilă, draga mea.
Domnul Wells a fost foarte impresionat.
- Cu toţii am fost. - Asta-i o ușurare.
Să știi că-i eroul meu favorit.
Da!
Noroc! Să vă distrați!
Celelalte interviuri sunt doar formalități.
Slujba e ca și a ta.
Paul Carpenter!
Ce...? Eu?
De unde știe cum mă cheamă?
Repede!
Deci, ce faceți aici?
Facem ce putem.
Corect!
Domnule Wells, doamnelor și domnilor din Consiliul de Administrație,
acesta este Paul Carpenter.
Ei bine, mă bucur că ne-ai găsit.
Intrarea laterală e puțin complicată, dar...
Ne cerem scuze că holul e în renovare.
Totul este pentru a ne alinia cu noul început al marii noastre companii.
Și tu vei fi parte al acelui nou început.
- O să fiu? - Ei bine, ai putea fi.
Totul depinde mai degrabă de următoarele două minute,
nu crezi?
- Corect! - De ce nu ne spui
ceva despre tine, Paul?
Chiar nu sunt multe de spus.
Am patru certificate generale de învățământ secundar și două de liceu.
Momentan nu lucrez.
Sunt necăsătorit.
Locuiesc cu un prieten, Neville,
care nu și-a plătit chiria de două luni,
dar să nu-l învinovățim,
deși înseamnă că vom fi evacuați dacă nu primesc slujba asta.
Ei bine, o slujbă. E foarte puțin probabil să obțin slujba asta.
Mai ales dacă vorbesc într-una.
Dar mi-ar plăcea. Orice ar fi, pare... Interesantă.
Oricum, da, ăsta sunt... eu.
Și ce te face să crezi că ai fi potrivit pentru poziția asta?
Nu ştiu!
Ei bine, ce te-a determinat să aplici?
Coincidență, într-adevăr.
Continuă!
Ei bine, alarma mea nu a sunat. Pantalonii mei aveau o pată.
Și mi s-a rupt șiretul, de două ori.
Un câine mi-a furat fularul. Prăjitorul de pâine a explodat.
Am întâlnit pe cineva care mi-a fost profesor la universitate
deși eu nu mi-l amintesc deloc.
Și apoi am urmărit câinele și iată-mă.
- Vreo pasiune? - Pardon?
Ce faci în timpul liber?
Ei bine, tot timpul meu e liber...
Într-adevăr.
Dar obișnuiam să pictez modele de soldați.
- Din ce perioadă? - Medievală.
Am făcut și din aceia de poveste.
- Troli și spiriduși. - Spiriduși?
Am încercat din epoca napoleoniană, dar erau prea migăloși.
Înțeleg.
Acum nu prea mai fac asta.
Și ce admiri cel mai mult la operele lui Cehov?
Nu știu.
Felul în care spune: Curs stabilit, căpitane!
e destul de mișto.
Dar, de cele mai multe ori, nu face mare lucru.
Cehov, dramaturgul.
Star Trek.
Știi vreo limbă străină?
Franceză și germană la școală, dar...
Acum nu-mi amintesc niciuna din ele.
Pardon?
Casimir te întreabă de viața ta socială, nătărăule.
Pardon?
La ce te uiți, domnule Carpenter?
Scuze! Nu-i nimic. E...
Pari distras.
E doar imaginea de fundal.
Crăpăturile sunt o hartă a Londrei.
Metroul.
Și mai e M25.
Acolo este Hyde Park.
De îndată ce îl vezi, nu-l poți ignora.
Este ca unul dintre acele lucruri ca Ochiul Magic.
Ei bine, asta a fost o experiență ce merită cu adevărat uitată.
Să vă conduc, domnule Carpenter?
- E în regulă... Regret! - Da, vă conduc. Haideți!
Ei bine, vă mulțumesc că v-am cunoscut pe toți.
E bine că... Adică, că v-am cunoscut.
Am auzit. Mulțumesc!
Tu...
Stai...
Stai!
Bine?
Dumnezeule!
Cum să obțină cineva o slujbă în orașul ăsta?
Trebuie pur și simplu să pleci în străinătate. Să fii un om de știință.
Paul Carpenter - renascentist.
Renașcentiștii au de obicei mai mult de 5 lire sterline în cont.
Vreo doamnă printre ei?
Nu!
Mincinosule! Vorbește!
Neville?
Ce se întâmplă?
Da, canapeaua a dispărut.
Da, am observat asta.
Mă mut acasă.
- Ce?! Adică, acum? - Regret! Eu doar...
Pur și simplu, simți vreodată că nu ești făcut
pentru genul ăsta de, știi tu, slujbă, chirie, facturi, autobuz,
metrou, facturi, slujbă, chirie, genul ăsta de viață?
Da, desigur, toți simțim...
Am avut revelația asta aseară, m-am gândit: Neville,
de ce ești sclavul sistemului?
Știi, du-te acasă, întoarce-te la universitate,
doar... Să nu mai pleci niciodată.
- Corect! - Și știi ce?
De îndată ce am spus-o, m-am simțit pur și simplu... Liber!
Chiar mă bucur pentru tine.
- Dar în ce situație mă lasă asta? - Suntem cu toții individualități.
Ești liber să faci propriile alegeri.
Ignorând faptul că nu am o slujbă
și părinții mei s-au mutat în Florida.
- Nu pot să cred! - Știu, și mie o să-mi lipsești.
Nu! Cum găsesc pe cineva cu un cont fără restricții?
O să plătesc săptămâna viitoare.
- Ai două luni restanță. - Poate o să primești...
J.W. Wells și Compania?
Acolo am avut interviul.
Dar nu le-am dat adresa asta.
Stimate domnule Carpenter,
vă mulțumim pentru interviul dvs. extraordinar de azi de la ora 09:43.
A fost un adevărat moment de vârf și am fost unanim impresionați.
Așadar, suntem încântați
să vă oferim postul de stagiar plătit.
Ar fi cel mai potrivit dacă v-ați putea face
disponibil să lucrați de mâine, de la ora 9.00.
Vă rugăm să intrați pe poarta principală
de pe Saint Mary, numărul 70...
Fir-ar al naibii!
Am obținut o slujbă!
Vezi? Până la urmă, totul se rezolvă.
Am obținut o slujbă!
Mulțumesc!
Domnule Roden!
Trimiterea, vă rog!
Apartamentul 1409.
Ce s-a întâmplat? Ai nevoie de ajutor să iei loc?
Sunt... Nu sunt...
Ei bine, Rosie, ce părere avem despre noul hol?
Domnule Wells,
mă așteptam să fiu mulțumită,
dar azi dimineață, când l-am văzut prima dată,
inima îmi deborda de o nouă pasiune pentru munca mea.
Nu pot să spun dacă vorbești serios.
N-aș putea fi mai serioasă... În privința noului hol.
- Carpenter! - Bună!
Văd că porți costum.
Foarte frumos! Faci un efort. Bifă.
Încerci să fii tu însuți. O bifă și mai importantă.
Aici suntem cu toții o mare familie fericită, nu-i așa, Rosie?
- Da? - O mare familie fericită.
O să sfărâmăm munţii împreună... Paul?
Paul! Bine!
Ei bine, îmi place să sfărâm... Munți.
Paul Carpenter!
Ultima șansă să te răzgândești.
Domnule Tanner, a sosit noul stagiar.
Nu, ea e deja aici, mamă. Vreau să spun Rosie.
Ei bine, vin mulți și repede
pentru că mai e unul aici cu o privire stupidă
pe față.
Presupun că nu ai putea să-mi spui
cu ce se ocupă de fapt compania asta?
Carpenter...
Credeam că ai murit.
Ei bine, urmează-mă.
- Repede! - Dennis!
Cămaşa!
Da...
Haide! Grăbește-te! Haide!
Pentru numele lui Dumnezeu...
Nu, nu așa...
De ce e...?
Toate astea trebuiau terminate până la Crăciun!
Până la Crăciun!
Acum... Stagiarii îmi raportează mie, și numai mie. Este clar?
Bine! Da!
Da, domnule Tanner!
Acum, J.W. Wells e o firmă foarte respectată.
Am greșit.
Și nu așteptăm altceva decât excelență de la angajații noștri.
- E clar? - Sigur!
Sigur, domnule Tanner!
În schimb, acum vei lucra
pentru cea mai inovatoare companie din istorie.
Hup!
Nu te panica.
Totul liber, niciun rău făcut.
Urmează-mă, băiete!
Acum ascultă cu mare atenție,
pentru că tot ce trebuie să știi cu adevărat,
e că, de secole, distinsa noastră firmă, J.W. ...
Mulțumesc, mulțumesc!
Distinsa noastră firmă, J.W. Wells,
a făcut o mulțime
de servicii neprețuite pentru clienții noștri, inclusiv...
Nu prea am auzit...
Pauză sau avansare temporală
și, bineînțeles,
meniul nostru special, care este densitatea coincidențelor.
Până acum, n-am avut niciodată un client nemulțumit.
Haide!
Și avem încredere că va rămâne așa.
Dacă decizi să rămâi, să ajungi la ora nouă,
prânzul e la unu, ceaiul la trei,
și sfârșitul programului la ora cinci.
Și nu-mi pasă cât de prost ești,
nu rămâi niciodată după program.
- E clar? - Da!
- Domnule Tanner! - Mulțumesc!
Arăți ca genul de tip care are un computer.
Nu-l adu la lucru.
Grăbește-te!
Ele nu funcționează în interiorul acestor patru pereți,
și, în plus, sunt obișnuite.
- Alte întrebări? - Pur și simplu nu prea am auzit...
Nu sunt întrebări. Bun!
S-ar putea să fii încântat că lucrezi aici.
Asta ar fi o greșeală.
Sunteți la nivelul cel mai inferior, domnule Carpenter.
Nu mă pot gândi la nimic mai jos.
Chiar și cele mai neînsemnate căpușe
care se află pe acest covor urât pe care pășim
sunt mai importante decât tine.
Și, ca și căpușele,
cu cât ești mai puțin observat, cu atât vei rezista mai mult.
Așa e!
Așa e, domnule Tanner!
Domnule Tanner!
Acum... Vei împărtăși asta
cu cealaltă picătură nouă de insignifianță
care a sosit azi.
Care altă picătură?
Aceasta!
Sophie Pettingel!
A reușit să ajungă aici la timp.
Ei bine, așteaptă aici. Poate cineva o să-ți dea ceva de făcut.
De ce nu-i povestești Sophiei despre ultima ta iubită?
Așa e, n-ai avut niciodată una.
Nu-i adevărat, apropo.
Am avut...
Nu ne-am numit niciodată iubit și iubită...
Mirosul de cafea îmi face rău.
Ce? Îmi pare rău!
E fierbinte. Foarte...
Se pare că suntem pregătiți pentru aceeași slujbă.
De fapt, sunt destul de sigur că au făcut o greșeală.
Totul depinde de ceea ce căutau.
Dacă era cineva incoerent, cu bătăi nervoase
cu puțin talent sau inițiativă,
au dat de aur.
Cu mine... Vreau să spun.
Nu cu tine. Evident, ești talentată și... Nu o hahaleră.
Ai idee cu ce se ocupă aici?
Ce era cu toate dactilografele acelea?
Și harta mare cu...?
E o cârciumă drăguță peste drum, un lucru bun.
E important, nu-i așa? Să bei după muncă.
Sau cocktailuri tip dineu. Sau cocktailuri de afaceri.
Sau, ca să zic așa... Băute de dragul băuturii.
Tata obișnuia să meargă la cârciumă în fiecare zi după serviciu.
De fapt, și mama la fel. Băute de „informare”.
Beute de informare. Băute.
Băute de informare.
Ai mai lucrat undeva?
Ce fel de întrebare e asta?
Mă întrebam dacă toate muncile de birou sunt așa.
Știi, genul stai și aștepți să ți se spună.
Sau poate ai putea să-mi spui câteva practici de lucru.
Știi, ca atunci când...
Mergi la cârciumă?
Ce? Nu!
Doar dacă vrei.
Dar... Dar bineînțeles că nu într-un mod nepotrivit.
Dacă e vreun mod să o fac... Dacă...
Vreau să spun, pentru că nu pot și, apropo, nu vreau să o cer.
Și nici nu vrei să ți se ceară,
sau să mi-o ceri, un lucru bun.
Avem aplicații pentru asta.
Și cu siguranță n-o să te caut în aplicația mea.
- Cred că acum ar trebui să încetezi. - Da, cred că ai dreptate.
Ce?!
A încercat să te sărute?
- Nu! - Nu!
Rușine!
Ai văzut un pui de dragon?
O sarcină pentru tine.
Trebuie să te uiți pe hărțile astea
și să încercuiești toate zonele care conțin bauxită.
- Ai înţeles? - Și eu?
Tu îl ajuți.
Uitați-vă la voi!
Sunteți complet roșii la față.
Primele zile sunt mereu dificile.
Dar eu sunt aici, nu? Dacă aveți nevoie de un prieten adevărat.
Oricum, succes!
Deci... Bauxita e...?
E un mineral.
Ei fac aluminiu din ea. Ascultă, Peter!
- Paul! - Nu o lua în nume de rău
dar nu mă interesează să beau bere după serviciu
sau să spun tuturor: Bună, ăsta e colegul meu Peter de la serviciu.
- Paul! - Am cel mai rapid
program să ajung pe treptele superioare de conducere,
așa că n-o să împărțim mult timp gaura asta gen zdup.
Dar cât o facem, te superi dacă doar...?
Da! Sigur!
Da! Eu doar... Verificam chestia cu bauxita.
Ei bine, asta e îmbucurător.
N-ai găsit nicio bauxită, nu?
Vii?
Deci, la ce ne gândim pentru prânz?
Aș putea înfuleca o plăcintă.
Și eu sunt un mic devorator de plăcinte.
De fapt, aș putea să iau doar o cafea.
Credeam că nu-ți place cafeaua.
De ce am spus asta? Urăsc cafeaua!
Sophie Pettingel! Am o sarcină urgentă pentru tine.
Poți să vii și tu dacă vrei, dar nu fă nimic.
Presupun că n-ai putea să ne spui
cu ce se ocupă de fapt compania asta?
Asta ar trebui să fie foarte simplu.
Femeia aia e Delia Bryson.
Se întâmplă să stea...
Ortografia e groaznică!
Corect! Ei bine, asta pare să fie puțin mai complicat.
Delia citește Ispășire de Ian McEwan.
Sophie, vreau să o supraveghezi
și să mă anunți când ajunge la partea
în care Cecilia sare în fântână.
- Ce? - O să fiu în partea cealaltă.
Așteaptă! Vrei să citesc peste umărul ei?
Sigur că nu. Ar fi nepoliticos.
Doar supravegheaz-o de acolo.
De unde ar trebui să știm ce citește?
Asta-i ridicol!
Doamne!
- Ești bine? - Da!
Aici!
Mulţumesc mult!
O coincidență atât de ciudată...
Bună treabă, Sophie!
Părinții lui au plătit o avere pentru asta.
Cei doi vor crede că așa a fost să fie
și sperăm să spună povestea nepoților lor.
Dar... Atunci Sophie i-a citit gândurile?
Sophie e o clarvăzătoare. O rasă foarte rară.
De asta ea e în programul nostru de ascensiune rapidă
iar tu, Paul, nu ești.
Presupun că ne-ați numi metafizicieni practici
sau ingineri paranaturali.
În departamentul meu, forțăm instinctele unui client
sau senzația interioară suficient de mult
ca să determinăm o decizie corectă.
Sophie, mai am clienți pentru tine.
Paul, poți să te întorci la...
Orice aveai de făcut.
- Hărți. - Promovare rapidă.
Bauxită...
Genial!
Carpenter!
Îți concentrezi privirea asupra unui punct din depărtare,
ca și cum ai privi orizontul.
Da!
Acum ridică-ți pur și simplu mâna de pe hartă
ca s-o mai poți simți încă
dar de fapt, fără s-o atingi.
Da!
Da, prinde contur.
Ăsta este Quiver Point.
Urmează-mă!
Contesa te-a luat într-o misiune?
Da! Ei bine, nu prea am făcut nimic, dar...
Asta faceți aici? Îi faceți pe oameni să se îndrăgostească?
Da, să se îndrăgostească, să divorțeze, să descopere gravitația, să mute orașe,
să inventeze motoare cu ardere, internă, să încerce o cafenea nouă...
Ai grijă cu alea!
Le controlăm instinctele interioare. Doar câteva secunde.
Dar de ce?
Da, exact!
Fără acoperire. Nici pe-aproape destui bani.
Niciodată vreo mulțumire.
De ce ne pierdem timpul prețios ajutând nătărăi nerecunoscători
care oricum vor muri?
Suntem la un pas, Paul.
La hotarul istoriei.
Eram gata să lansăm Operațiunea Detaliu,
cea mai îndrăzneață campanie de influențare
întreprinsă vreodată
când am întâmpinat o problemă.
Și acum doar tu, Paul, ne poți întoarce pe calea cea bună.
- Eu? - Da, bine...
Da, dar tu ai un talent unic.
Ești mai mult decât un ghicitor.
Sunt un... Ghicitor?
Părinții tăi trebuie să fie foarte mândri de tine.
Părinții lui? Abia știu că el trăiește.
Când avea șase ani, tatăl lui l-a pierdut la un târg de distracții.
I-a luat douăzeci și două de minute să-și dea seama.
Casa lor nu era aproape niciodată curată
pentru că mama lui își petrecea majoritatea timpului
având trei aventuri.
Tata habar n-avea.
Cine a fost a treia relație?
Nu putem să ne alegem părinții.
Tatăl lui Dennis arăta ca o broască turtită.
Tatăl meu era un egocentrist obsedat de control.
Știi, se dădea drept un lider cald și blând,
dar în privat, era rău.
Când aveam 12 ani,
m-a așezat, mi-a pus un pix în mână
și m-a pus să scriu un contract.
Eu, Humphrey Wells, promit solemn
să nu-mi trădez niciodată tatăl.
Și dacă o fac, sufletul meu va fi al lui.
A păstrat contractul ăla. Nu-l scăpa niciodată din ochi.
M-a închis, m-a redus la tăcere,
m-a forțat să fiu fiul ascultător și supus.
Era polița lui de asigurare față de mine.
Ce fel de tată are nevoie de o asigurare față de propriul fiu?!
Noi doi ne asemănăm foarte mult.
Credeți?
Subevaluat. Subestimat.
Presupun, poate, în privința asta.
Pot să am încredere în tine,
Paul Carpenter de pe strada Wrigglesworth numărul 57, cartierul Nunhead?
Adică, locuiesc la numărul 59,
dar, da, cred că puteți avea încredere în mine. Da!
Am pierdut ceva.
Nu numai ceva drag mie,
dar nespus de valoros.
Asta nu-i bine. Unde l-ați văzut ultima dată?
Ei bine, asta nu-i important.
Nu-i un ceas sau un portofel.
E unul din cele mai puternice și râvnite obiecte
care a existat vreodată.
Corect! Dumnezeule!
Problema e că are capacitatea de a se deghiza.
Precum o caracatiță.
Nu e ca o caracatiță.
Crezi că avem omul potrivit aici?
Vreau să-l găsești, Paul.
E undeva în clădirea asta. Știu asta.
Dar va refuza să fie găsit,
așa că va trebui să te prefaci că nu-l cauți.
Să mă prefac că nu-l caut.
Da, am încredere deplină în tine.
Pentru că lucrul...
Lucrul pe care vreau să-l găsești... Lucrul ăla...
Este o ușă.
Da, mulțumesc, Dennis.
Este o ușă. O ușă portabilă, mai exact.
Portabilă...
Nu trebuie să spui nimănui asta.
- Chiar și iubirii tale înfiripate. - Noi cu siguranță nu...
Trebuie să-l găsești. Este esențial pentru Operațiunea Detaliu
și noul început al companiei.
Ai putea spune că totul depinde de reușita lui?
Da, aș spune că totul depinde de... Reușita lui.
Găsește-mi ușa!
- Bine! - Bun băiat!
Cum?
Tu ai darul.
Soarta ne-a adus împreună.
Ți-a venit vremea să strălucești!
Deci... Du-te să strălucești.
Și, Paul...
Doar găsește ușa. Uşor.
Aici, ușă! Haide, ușă!
Cauți ceva?
Nu!
Arăți de parcă ai căuta ceva.
Nu cred. Nu!
Nu ești foarte sigur pe tine, nu?
Îți amintești cine sunt?
Deloc!
Sunt Nienke Van Spee,
ASTP, KMCC.
- Paul! - ASTP vine de la
Asociat al Societății Practicanților Taumaturgici.
- Corect! - Spune-o peltic.
Și KMCC
vine de la Păzitorul Codului de Conduită al Magicianului.
Ceea ce înseamnă că vii la mine
dacă afli de vreo utilizare ilegală a magiei.
Ai... Aflat de vreuna?
Cum te descurci cu noua slujbă?
Sophie e o încântare.
Dacă ar fi să-i cumperi un cadou,
ți-aș sugera o eșarfă mică de lână
sau o lanternă de bună calitate.
Și în niciun caz
să n-o săruți după ce ai mâncat lemn dulce.
- Nu suntem... - Urăşte lucrurile astea.
Cum ți se pare domnul Wells?
E un șef minunat. Sincer!
Fii modest aici, nătărăule.
Domnul Wells e dintr-o bucată.
Nu, e... Nu e nimic care să mă îngrijoreze
cu Humphrey la conducere.
La ce te uiți, față de cartof?
Scuze!
Lucrezi împreună cu el?
Nu chiar. Nu!
Ei bine, sper să primești șansa asta.
Pare să te placă cu adevărat.
Ceea ce ne miră pe toți.
Cam prostuț, nu-i așa?
Cu siguranță n-ai primit votul meu.
Oricum, trebuie să sun.
Poate o să-mi arăți că mă înșel!
E ora cinci! Du-te acasă, Paul!
Nu te panica. E doar un vis.
- Cine eşti? - Sunt Casimir Suslowicz.
Ce faci în dormitorul meu?
Ăsta nu-i dormitorul tău. Ăsta-i un vis al dormitorului tău
în care sunt. - De ce? Cum?
Asta fac eu. Consider că e cel mai bun mod să aflu adevărul.
Adevărul?
Pentru că toți ne-am întrebat
de ce te-a angajat domnul Wells.
Pot găsi bauxită pe o hartă.
- Tu...? - Aștept adevărul? Da!
Această companie a ieșit din treaba cu bauxita acum 107 ani.
De ce te-a angajat?
Nu știu ce să-ți spun. Sincer.
Eu... Cred că a văzut în mine vreun potențial real
Și el... El...
A...
Ce s-a întâmplat, Paul? Te doare piciorul?
De ce ai fost angajat, Paul?
Nu sunt sigur că mă auzi.
Acum mă auzi?
De ce te-a angajat?
- Nu pot să spun! - Pot să-ți fac și mai rău, Paul.
Pot să-ți fac mult mai rău, acum că am pătruns aici.
Dar e doar un vis, nu?
Da, e doar un vis!
Dar lucrurile au urmări în lumea reală, Paul.
Te-aș putea face să te dezbraci,
să o faci puțin pe-a somnambulul afară.
Nu ai face-o!
Pot să te fac urinezi puțin.
De fapt, destul de puțin.
Bine! Bine!
El vrea să găsesc ușa portabilă!
Deci...
Humphrey și-a pierdut ușa portabilă.
Nu știu ce face.
Adică, de ce își dorește atât de mult?
Știi vorba:
E o singură cale către Banca Morților?
De fapt, nu. Care e singura cale către Banca Morților?
Să mori.
Ei bine, se pare că nu e complet adevărat.
Mai e o cale.
Banca cui?
Încă visezi.
Aș putea să te mănânc pur și simplu.
Îmi plac obiectele de birou.
Întotdeauna am vrut să fiu un Coincident.
Asta sunt?
Ea este aici.
Corect! Prefă-te că nu o cauți.
Doar pentru spiriduși.
Ți-am permis să fii aici jos?
Să mă gândesc. Ți-am permis să fii aici jos?
Nu, n-am făcut-o!
Îmi pare rău, domnule Tanner. Eu...
M-am gândit că ar putea fi un loc bun să caut...
Știți!
Ce?
Ușa portabilă.
Ușa portabilă!
E mai degrabă un proiect mare pentru un stagiar.
Apropo, cum merge?
Cred c-o să mă descurc.
Dacă aș fi în locul tău, Carpenter,
aș renunța acum, pur și simplu,
pentru că atunci când vei da greș, și fără îndoială că o vei face,
nu există cuvinte să descrie ce-ți va face domnul Wells.
Uite unul!
Intestin.
Altul. Înțepat!
Marinat. Acum vin!
Da. Prăjit, strivit...
- Bine! Mulțumesc! - Curățat, prăjit...
- Cred că voi primi... - Eviscerat!
Primesc...!
Știu că probabil asta e o întrebare stupidă,
dar cine e acolo jos?
Spiriduși.
Lucrăm cu ei de secole.
Ei urmăresc oamenii. Te urmăresc noaptea.
Fură de la tine. Îți sabotează ziua.
Practic sunt obsedați.
Și folosim obsesia aceea ca să aranjăm coincidențe.
Întreabă-l pe curățător
dacă poți să lipești afișul ăsta pe peretele lor.
Vărul ei de mult pierdut o să vină peste câteva zile.
Scuzați-mă! Bună!
Pot să pun afișul ăsta?
- Prietena mea și-a pierdut câinele. - Sigur, iubire.
Mulțumesc foarte mult! Chiar apreciez.
Bine, să aveți o zi minunată, bine?
Și dumneavoastră. La revedere!
Sunt sigur că ai observat. Această companie e în război cu ea însăși.
De când John Wells în mod misterios, suspect,
a dispărut,
lucrurile s-au schimbat.
S-a întâmplat în aceeași zi în care Arthur, tatăl lui Dennis, a dispărut.
Fiii ăștia doi pun la cale ceva,
și nu e vorba doar de renovări.
Nu suntem siguri ce sau când,
nici măcar de ce l-a angajat pe prietenul tău dezordonat,
dar are o legătură cumva.
Nu cred că știe de ce a fost angajat.
Vreau să spun... E destul de drăguț, dar...
Nu pot să spun cu adevărat când...
Ești un om cu multe abilități, nu?
Ești foarte bună la observarea caracterului oamenilor.
Ai putea să fii un mare clarvăzător.
Dar se pare că nu prea ai claritate în interiorul tău.
E de parcă ai avea două instincte care se luptă.
E ceva ce ar trebui să știu?
Eu sunt...
Nu cred...
Presupun că sunt doar...
Cum spuneți dumneavoastră... Un amestec.
Nu știu ce se întâmplă cu mine.
Ascult jazz, beau cafea, pe care o urăsc.
Deodată iubesc baloanele.
Doar că nu mai știu cine sunt.
Asta-i fascinant. Ar trebui să-mi pese?
Vreau să mă răzgândesc.
Ei bine, din nefericire ai semnat contractul!
E totul în regulă?
Ce?
Este 4:53.
Șapte minute ca să părăsiți clădirea!
Sunt bine.
Vii?
Da!
Suna ca o conversație aprinsă. Cu Tanner?
Era doar o neînțelegere legată de contractul meu de angajare.
- Nu pleci, nu? - Încep să cred că ar trebui.
Ar fi îngrozitor. Și trist.
De ce?
Pentru că cine te-ar proteja de...?
Exact!
Bucură-te că nu ești un capsator.
Deodată eu... Chiar...
În inima mea...
Aveam nevoie...
De lemn dulce.
Urăști lemnul dulce, nu?
Da, îl uram. Dar acum îmi place.
E atât de... Lemn dulce.
- Vrei să bei ceva? - Da, te rog.
Nu știu de ce am mâncat asta. Cum poate cineva să mănânce asta?
De fapt, nu mă deranjează lemnul dulce.
Da, dar te îmbraci ca un contabil care are 12 ani.
Chiar?
Îmi pare rău!
Ascultă... E totul în regulă?
Da!
Bine!
Cred că doar mă gândeam...
Că vei ajunge director până acum.
Da!
Nu știu, sunt recunoscătoare pentru ascensiunea rapidă
și Contesei, dar...
Dacă inconvenientele nu merită efortul?
Ei bine, care sunt inconvenientele?
Acela de a fi nemernic tot timpul?
Nu sunt o nemernică. Sunt ambițioasă.
Tu n-ai înțelege, Paul.
Știi, ești fericit să te uiți la hărți toată ziua
și n-ai nevoie de mai mult. Doar că eu, mi-aș dori să fi fost...
Dumnezeule!
Tu faci mai mult.
- Ce? - Ce faci?
Ce? Nimic! Nu pot să spun. E... Nu-i nimic!
Domnul Wells mi-a dat o sarcină specială. Dar nu pot să spun.
Totuși, pare destul de important.
Pentru că eu sunt singurul care...
- Tu ești singurul care ce? - Nu pot să spun.
Bine!
Ei bine, doar ca să știi, fii atent.
La ce?
La el. La Humphrey! Nu e normal.
Și contesa e doar managerul tău obișnuit de la birou.
El nu vrea ceva degeaba, Paul.
Serios, ce-i cu toată ura față de Humphrey Wells?
El nu împinge oameni nevinovați în fântâni.
Ești așa naiv! Noi știm că e vorba de mai mult
la epoca asta nouă decât de renovări. - Care "noi"?
În plus, contesa crede că el a făcut să-i dispară tatăl.
- Ei bine, unde-i John Wells? - Nu ştiu.
S-a pensionat.
Pur și simplu...
Consideră-te avertizat.
Poate că ești geloasă.
Poate că nu poți face față faptului
că șeful mă place pe mine și nu pe tine.
Ai fost mereu așa arogant?
Poate că am parte de o prmovare ultra-rapidă.
O cale de promovare ultra-rapidă?
Ești pe o cale ascensiune rapidă obișnuită. Adevărul e greu de acceptat.
Crede-mă, nu ești. Ai primit slujba asta.
Șeful nu te-a fost scos din obscuritate
pentru că nu au găsit vreun alt englez cu inteligență medie,
destul de arătos, din orașul Londra.
Dacă șeful ți-a cerut să găsești ceva,
e pentru că ei nu știu ce altceva să facă cu tine.
Bine! Ei bine, asta a fost amuzant!
- Să o facem iar! - Da!
Aici era.
Întâlnirea din Iad?
Ce?
Să mergem să bem ceva și să țipăm unul la altul.
- Stai... - Nu-i mișto, Romeo!
Nu-i mișto.
Paul! Cazimir Suslowicz!
Ne-am cunoscut la interviul tău.
Ei bine, sper că te adaptezi.
Mă grăbesc.
Așa e! Azi e ziua, Paul.
Azi e ziua să ce?
- Vă cunosc. - Semăn cu mulți oameni.
Monty! Ne-am întâlnit înainte de interviul meu.
Cine ştie? Oricum, întoarce-te și urcă înapoi.
- Voiam să mă uit jos... - Păi, nu poţi.
- De ce nu? - Nu știu detaliile astea.
Tot ce mi s-a spus e: „Să nu lași pe nimeni la subsol”.
Dar acolo e doar un șifonier vechi.
- Asta am spus și eu, șifonier. - Ați spus subsol.
- Nu, nu, am spus șifonier. - Sigur ați spus subsol.
Te rog să nu-i spui domnului Tanner că am spus asta.
De ce nu?
Are multă imaginație în privința pedepselor.
Nu mi-ați predat Istoria muzicii
sau să-mi fiți antrenor de fotbal, nu?
Nu!
Încercați să faceți să-mi ratez interviul.
Da! Conform instrucțiunilor.
N-o să-i spun domnului Tanner că ai spus subsol.
Asta-i foarte cumsecade din partea ta.
Dacă mă lași să merg acolo jos.
Te-am găsit!
Doamnelor și domnilor, prieteni,
dacă puteți să-mi acordați atenția. Mulțumesc!
Ceea ce veți vedea...
Și nu exagerez când să spun asta...
Va schimba lumea pentru totdeauna.
Vedeți, de secole,
noi, cei de la J.W. Wells, ne ocupăm
de schimbarea vieților fără importanță prin metode neimportante.
Absolut minunat!
Acum, asta mi-a părut mereu o risipă ciudată a talentelor noastre.
Deci, atunci când tatăl meu a dispărut, fiind presupus mort,
am decis că asta e șansa noastră.
Oportunitatea e chiar acolo, în fața noastră,
implorând să fie folosită.
Întotdeauna ne-am oferit serviciile
clienților noștri.
Și dacă am face ca ei să ne servească?
Dacă facem din ei produsul?
Domnule Tanner, să luăm porcușorul de Guinea.
Adunați-vă roată, vă rog!
Vreau să vă arăt ceva.
Sophie, doar câteva întrebări scurte.
Vreo frică?
De baloane, în mod ciudat.
- Îți place cafeaua? - Deloc, îmi pare rău!
Genul muzical preferat?
Îmi plac multe genuri de muzică, dar nu jazz-ul.
La ce te gândești
când spun cuvântul „lemn dulce”?
De fapt, aproape că mă sufoc.
Ăsta e interviul meu rapid...
Bine, pune-l chiar acolo.
După acest interviu,
putem influența acest tânăr consumator.
Nu știu ce mi se întâmplă.
Ascult jazz, beau cafea, pe care o urăsc.
Deodată iubesc baloanele.
Adică, pur și simplu nu mai știu cine sunt.
Mulțumesc, Dennis!
Așteptați...
Dacă putem face asta unui om bine educat...
Tânăr,
un individ cu voință puternică,
imaginați-vă ce putem face maselor.
Prețurile proprietăților voastre vor crește vertiginos.
Baza dvs. de consumatori se va dubla, tripla, cvadrupla!
Roger al tău își va câștiga alegerile într-o clipă!
Cum faci asta?
Cu un simplu contract obligatoriu
pe care nici măcar nu știu că l-au semnat.
- Ușa! - Exact cum a făcut Sophie.
Vă voi vinde voința oamenilor.
Uşa!
Vă voi da dorințele lor,
instinctele lor interioare pe o tavă de argint.
Pentru că aici, la J.W. Wells,
influența este...
Mulțumesc, Dennis!
Influența nu-i o întâmplare.
Cioc, cioc!
Bine!
Cioc, cioc!
De ce nu servim niște băuturi răcoritoare?
Domnule Tanner? Dennis!
Supermarket!
Paul!
- Ești urmărit? - Nu! Bine!
Gâfâi și arăți speriat.
Nu, doar... Doar că vreau mult să încep munca.
Deci, oricum, mulțumesc pentru...
Paul!
Dacă o găsești, vii la el.
Bine!
Paul!
Trebuie să aplanăm tensiunile.
Regret ce-am spus aseară.
Dar cred că suntem persoane complet diferite
și unii oameni nu sunt meniți să stea împreună.
Hei! Ce naiba?
Te filmează. Ne filmează.
- Ce? - Pe tine.
Ei te controlează, Sophie.
Despre ce vorbești?
A spus ceva de un contract.
Am văzut...
- Am găsit-o. - Ce ai găsit?
Ăsta!
Ai găsit un prosop?
Uită-te la asta.
Cioc, cioc!
Asta-i o uşă!
Da!
Gata?
Supermarket.
Asta nu-i...
Ceva n-a funcționat.
- Bună? - Cine e?
Așteaptă acolo. Vin! Te rog, nu...!
A cui voce era?
Spuneți-vă destinația înainte de deschidere.
Bine! Greșeala mea.
Cioc, cioc!
Bine! Ss...
Apartamentul meu.
Vezi? O ușă portabilă.
Ăsta-i apartamentul tău?
Da!
De fapt, ești destul de îngrijit.
Ce...?
Deci te duce oriunde vrei să mergi.
Asta tocmai a devenit cea mai bună slujbă din lume.
Înainte să faci asta, putem doar să...?
- Cioc, cioc! - Trebuie să-ți spun ce am văzut.
- Uimitor! - Era un interviu cu tine.
- Erau oameni care priveau... - Haide!
Micuță drăguță...
Vino încoace!
Oprește-te!
Suntem în vârful lumii!
Închide ochii.
Nu, urechile tale.
- Fiji? - Nu!
- Jamaica? - Mai cald.
Micuță drăguță Vino și vorbește cu mine
Iubito, iubito...
Într-adevăr?
Să-ți spun o poveste...
S-a întâmplat acum mult timp
Micuță drăguță...
Sunt ocupat săptămâna asta.
Ar trebui să fii în stare să te ocupi de clienții ăștia, da?
Micuță drăguță
Vino și vorbește cu mine
Iubito, iubito
Vino să te așezi pe genunchiul meu
Privește la asta! Uimitor!
E atât de mișto!
E atât de frumos aici.
Deci, care-i locul tău preferat în care am mers?
Locul meu preferat în care am mers...
E o întrebare foarte grea. Nu știu.
De ce trebuie să răspund mereu prima?
Am menționat că am fost campion de juniori
la balul din sud-est trei ani consecutiv?
De fapt n-ai fost.
- Trei ani, vorbesc serios. - Ai ascuns-o așa de bine.
N-am vrut să o fac pe grozavul.
Nu fi așa, de fapt ești foarte bun.
Nu cred!
Dacă ți-aș spune că pot citi acum și gândurile?
Chiar?
La ce mă gândesc?
Doamne! Paul e frumos și interesant.
Poate ar trebui să stăm aici.
Pur și simplu să mâncăm zilnic fructe de mare proaspete.
Da... Numai că urăsc peștele.
Dar nu te cunoști, nu-i așa? Poate îți place.
Sau am putea pur și simplu să folosim ușa portabilă la prânz,
în fiecare zi într-un loc diferit.
Și am putea construi o căsuță.
Acolo.
Îmi placi.
Chiar îmi placi, destul de mult,
ceea ce-i ciudat, pentru că ești așa un...
Dar de când am semnat acel contract stupid de promovare rapidă...
Simt că ei dețin controlul
asupra acelei părți complete din mine.
Asupra instinctului și...
A inimii mele.
N-am încredere în propriile mele sentimente.
Cred că nu știu dacă ceea ce simt pentru tine e adevărat.
Ei bine, atunci trebuie să găsim lucrul ăsta pe care l-ai semnat.
De ce?
L-am putea inversa cumva.
Atunci ai ști cine ești cu adevărat
și ce simți cu adevărat față de plăcinte și jazz.
Și mai ales...
Față de lemnul dulce.
Dar cum inversăm asta?
Ei bine, nu știu. Dar trebuie să încercăm.
Cioc, cioc!
Mai întâi, ar trebui să verificăm biroul lui Humphrey.
După program.
Stagiari!
Circulă un zvon și sper că e...
De ce sunteți îmbrăcați așa?
- Nu suntem. - Petrecere tematică.
- Diseară. - Aseară. Cu tematică de plajă.
A fost o petrecere bună. Atâta distracție!
Aveți idee în ce pericol sunteți?
O să o spun o dată și apoi sunteți pe cont propriu.
Îndoiți-l, puneți-l în fața ușii domnului Wells,
plecați și nu vă mai întoarceți niciodată.
Și dacă aveți noroc...
O să fie prea ocupat ca să se deranjeze să vă omoare.
Știe! Dar n-a făcut nimic.
Are dreptate. Are dreptate? Ar trebui să plecăm.
Trebuie să-ți găsim contractul.
- Și ce? Să-l rupi? - Nu ştiu.
Dar trebuie să facem ceva.
O să ne întoarcem diseară.
Bine!
- O seară bună! - Noapte bună!
N-ai spus biroul lui Humphrey?
Ba da.
Ăsta nu-i biroul lui Humphrey.
Sunt o mulțime de imprimante.
Ușa a vrut să venim aici.
Atunci, cum, acum are personalitate?
- La naiba! - Ce este?
A dispărut.
Doar... Fii atentă!
Ultima dată când am fost aici,
toate imprimantele astea tipăreau,
dar nu știu ce.
Sunt termeni și condiții.
Chestiile alea pe care dai clic pe „accept”,
dar nu le citești niciodată.
Operațiunea Detaliu.
Humphrey a menționat asta.
A fost un țipăt rău sau unul bun?
Sper că bun?
Vreau să spun, toate sunt diferite.
Ăsta e un abonament la sală.
Ăsta e un bilet de tren.
Un contract de închiriere. Dar de ce le strânge J.W. Wells?
Poate asta am semnat.
Trebuie să ajungem la Humphrey...
Ce a fost asta?!
De fapt, nu știu.
Sophie!
Mă bucur să nu aflu ce-i asta
și pur și simplu, știi, să respect planul.
Ar trebui măcar să ne uităm.
Cu toate astea, ar trebui?
Unu, doi...
Trei!
Cioc, cioc!
Biroul lui Humphrey.
Nu ne ascultă.
Băncile morților.
Banca morților.
Sens unic.
Asta era în visul meu.
A spus ceva despre asta.
Cred că am văzut asta.
Cu litere foarte mici.
Aici! Banca morților!
Făcând clic pe Accept,
sunt de acord să-mi încredințez sufletul, tot sufletul meu,
și prin urmare toate dorințele, instinctele și nevoile,
lui J.W. Wells și Compania
să fie ținut veșnic în Banca Morților.
În vecii vecilor. În toate teritoriile și universurile.
Operațiunea Detaliu!
- Humphrey și Dennis. - Ei fură suflete.
Mi-au furat sufletul.
Și acum Humphrey va controla instinctele
oricui semnează asta sau dă clic pe Accept.
Adică, ar putea fi milioane de oameni.
Sophie?
Poate ar trebui să... Mergem pe aici.
Da?
Mergi pur și simplu.
Nu fă nicio mișcare bruscă.
Nimic de care să te panichezi.
Doar pe aici.
Ușor! Ușor!
Du-te!
Asta trebuie să fie ieșirea.
Paul?
Sophie, du-te! Pe aici!
Mergi, mergi, mergi, mergi, mergi!
- Ești bine? - Da!
Da! Eşti bine?
Da!
V-am dat voie să fiți aici jos?
Să mă gândesc. Nu, n-am făcut-o.
Domnule Tanner, întreg locul mișună
de cele mai dezgustătoare și oribile lucruri.
Acum, asta-i chiar jignitor.
Lucrurile astea sunt motivul...
Pentru care vă e interzis să fiți aici, jos, după ore!
Nu-i ca și cum n-ai fost avertizat!
Ești un spiriduș?
Ce drăguț din partea ta că ai observat.
Voi, oamenii, sunteți așa proști.
Am avut grijă de tine toată viața ta, Carpenter.
Dacă nu ar fi fost spiridușii,
încă v-ați purica reciproc
și ați lovi cu fălcile mâncarea până ați omorâ-o.
Și totuși, ați ignorat sfatul meu modest.
Acum...
Predă-l!
Dennis! Suficient!
Domnule Wells!
M-am așteptat la mult mai mult de la tine, Paul.
E după program, domnule Wells. Am situația sub control.
Ce ai fi făcut? Ai fi vorbit prostii ca să-i supui?
Alunecosule,
parazit cu nas de bătăuș. - Dă-mi geanta!
- Cheamă-ți lingăii! - Cum îndrăznești!
- Cheamă-i! - Nu mi-e frică de tine.
Ăsta de jos este domeniul meu!
Ai grijă, Dennis!
Trebuia să gândești prudent.
Un spiriduș care trăiește în mocirlă
să provoace un Mare Vrăjitor?
Acum, domnule Mare Vrăjitor,
nu ai fi nimic fara noi.
Cine ți-ar așeza la coadă clienții??
Cine ți-ar face munca ingrată??
Și voi ce ați face?
Fără slujbe, nicăieri unde să locuiți.
Fără aprovizionare nelimitată cu porumbei delicioși.
Cheamă-i înapoi!
- Cheamă-i înapoi! - Cioc, cioc!
- Ușa! - Spune o destinație.
Nu spune nimic!
Cine închide ușa, o păstrează.
Am încercat să spun un loc oarecare, dar Humphrey m-a oprit.
Cine sunteți?
- Îl ai? - Trebuie să plecăm de aici!
Rămâi unde ești.
Ai grijă, Paul!
Nu poți să ajungi nicăieri!
Dacă nu o ai, nu poți pleca!
Ce se întâmplă, Paul?
- Cine eşti? - Nu o ai, nu?
Ușa portabilă.
O aveam, dar...
Așteaptă! Cum ieșim din...?
- Așteaptă! - Trebuie să ieșim!
Cine închide ușa, o păstrează.
Ce înseamnă asta: „Cine închide ușa”?
Humphrey a închis ușa. Deci el o păstrează?
Suntem înconjurați de uși,
așa că una din astea trebuie să fie o ieșire.
Sănătos!
Sunteți în Nether.
Nu există uși de ieșire din Nether.
Tu ești John Wells.
Ai sufletul lui Humphrey.
De unde ai știut?
L-ai făcut să-ți dea sufletul. Ăsta e contractul.
Era un copil rău. Îngrozitor!
Aveam nevoie de o asigurare.
Atunci, îl poți controla? Poți să-l faci să ne dea drumul.
Nu crezi că m-aș fi gândit la asta cu ani în urmă?
Am contractul, dar n-are valoare
dacă nu pot să-l duc la Bancă.
Banca Morților...
Acum, așteaptă un minut.
Ai un contract pentru sufletul lui Humphrey Wells?
Și dacă îl ducem la bancă, e al tău?
Chiar ați găsit rădăcina problemei.
Deci suntem prinși aici veșnic?
Da!
Pot să găsesc o ieșire.
Asta fac.
Nu sunt uși de ieșire din Nether. Doar de intrare.
Nu-mi place asta mai mult decât vouă, dar trebuie făcut.
Trebuie, trebuie, câinilor!
Luați-vă geamantanul,
corgi hidoși ce sunteți!
Așadar Humphrey a folosit ușa portabilă
ca să-mi ducă sufletul la Banca Morților.
Și să mă prindă în capcană.
Dar apoi a dispărut, așa că avea nevoie de Paul ca s-o găsească.
Nu!
Cum te-a prins aici?
M-a păcălit.
Puiul meu de dragon a fost folosit ca mă ademenească.
Un truc chiar foarte simplu. N-ar fi trebuit să-i cad pradă.
Atât de crud.
M-a lăsat cu cărțile mele.
- De ce? - Ceva să citesc.
Vreau să spun, de ce aici?
Este singurul loc care adăpostește un Mare Vrăjitor.
O să rămân aici veșnic.
Pentru tine e diferit.
În câteva zile o să rămâi fără mâncare și apă
și o să mori într-un mod supărător.
Și eu voi rămâne blocat cu câteva cadavre în descompunere
și fără un loc unde să le pun.
Sunt bine!
Am găsit ceva!
Asta chiar duce undeva.
Nu-i posibil!
Sunt liber!
Sunt li...!
Paul Carpenter, s-ar putea să fii mai mult decât un ghicitor.
Poate ești un...
Da, să coborâm puțin.
Poate sunt un ce?
Chiar mi-aș dori să-și termine fraza.
Domnule Wells! Trăiești!
Da, și mai mult, Rosie.
Din păcate, s-ar putea să fi venit prea târziu.
Așa e! Acum depinde de voi doi.
Duceți asta la Banca Morților.
Asta îmi va oferi controlul asupra lui Humphrey.
De fapt, o să vin cu voi.
Rosie, ia-ți soțul!
Urmați-mă!
Troli mici și dezgustători!
Astea sunt contractele. Toate acele suflete.
Ușa trebuie să fie aproape.
Dennis, fă-i să se miște!
Sau au nevoie de mai multe stimulente? Sunt foarte creativ.
Vino acum, vino! L-ai auzit pe domnul Wells.
L-ai auzit pe domnul...
Tu! Ce crezi că faci?!
Pauza de ceai s-a terminat. Ce crezi că-i asta?
Nenorocitul de Fortnum și Masonul?!
Și tu! Mișcă-ți fundul de grăsan!
Veniți! Toți! Haideți!
Aici nu suntem la Paris!
Nu-i o petrecere în grădină!
Banca e deschisă.
Contractul tău va fi în interior.
Unde-i Humphrey?
O să am grijă de el.
Tu doar duci contractul ăla în bancă.
Odată ce e depus, el e al meu.
Bine, bine, bine...
Grăbește-te! Continuă-ți drumul!
E domnul Wells!
Bună, tată!
Du-te!
Banca nu așteaptă niciun om. Înapoi la muncă!
Stați calmi!
Înapoi la lucru!
Ridică-te! Ridică-te acolo! Ridică-te!
- Sophie! - Paul, Paul, ușa!
Du-l la bancă!
- Prinde-l! - Ușa! Paul!
Coboară!
Coboară! E scandalos! Dă-te de pe omul ăla!
Paul!
Contesă, avem nevoie de tine!
Humphrey fură milioane de suflete
iar acum o să-l omoare pe John Wells!
Eric? Ești bine?
Sophie!
Coboară!
Ești bine?
- Domnule Tanner! - Da?
Ajutor!
N-o face, Dennis!
Nu! Nu, Sir Humphrey, sigur că nu. Nu, nu, nu, nu...
Îmi pare rău pentru asta, Paul! Doar respect ordinele.
Spațiu de confort.
E Monty!
Și dacă ar fi fost după mine, i-aș fi dat una lui Humphrey.
Ce?
Paul!
Mamă!
Domnule Wells! E Arthur!
Arthur!
Rosie! Draga mea!
Tată, te-ai întors!
Dennis!
Ne-a slăbit Nether-ul?
Paul! Fugi!
Ai grijă, Paul!
Humphrey... Humphrey, asta încalcă cu desăvârșire
Codul de Conduită al Magicianului.
Nu te mai apropia niciun pas.
Se pare că tatăl meu nu-i atât de puternic pe cât credea.
Ce o să faci, Humphrey?
Va trebui să ne omori pe toți.
Te rog, Humphrey, încetează acum!
Tot ce mi-am dorit a fost să gândesc la scară mare.
N-ai fost suficient de curajos.
Compania asta a fost în spatele aselenizării,
a scindării atomului!
Pentru ce?
Mai sunt oamenii cei care distrug totul?
Sigur că sunt!
Își dau seama ce facem pentru ei?
Bineînțeles că nu.
O să-mi continui planul singur,
acum că trădătorii au fost eliminați.
Da, rebeliunea s-a terminat. Veți merge cu toții în Nether.
Dar prima dată...
Tu!
Adu-l!
Nu!
Acum, Carpenter!
Vreau să-mi aduci contractul ăla nenorocit.
Vreau să aduci sufletul meu la mine.
Și o să-l țin în fața ochilor pierduți ai tatălui meu
și vreau să-l rup în bucăți.
Pentru că ultimul lucru pe care o să-l vezi
e sfârșitul stăpânirii tale asupra mea.
Eu...
Ce? Ce? Nu! Scuze! Nu pot să înțeleg.
A înțeles cineva ce...? Nu?
Carpenter! Să-l luăm.
- Nu, Paul! - Haide!
Paul, n-o face, te rog.
Nu poți să i-l dai.
Mișcă-te! Nu-i asculta.
Paul...
Paul!
Dacă mă auzi, atinge-ți urechea.
În Nether, cu toate ușile acelea...
Continuă!
Și dacă n-ai găsit ieșirea?
Dacă tu ai creat-o?
Banca e chiar sub tine.
Fă-ți propria ușă, Paul.
Continuă să mergi! Haide!
El a... A dispărut.
Unde s-a dus?
Următorul, vă rog!
Domnule Carpenter!
N-ar trebui să fiți aici de 142 de ani.
Aș vrea să fac o depunere.
De fapt...
Aș vrea să fac o tranzacție.
Domnule Wells, a reușit.
Aveți sufletul lui.
Repede!
- Ușa! - Ușa!
Sophie, repede, ia ușa!
Cioc, cioc!
Nu!
Te rog...
Te rog, te rog...
Tată, te rog...
Te rog...
- John! - Trebuie!
Du-te!
Sophie, poți, te rog, să închizi ușa?
Ce faci?
Ușa asta nu va mai fi deschisă vreodată.
Și Paul?
Cum îl aducem înapoi?
Sophie...
Cred că asta îți aparține.
Tată! Mamă! Nu!
Am reușit, Paul.
Nu chiar.
Am uitat unul.
Ia loc.
Dennis!
Nu-ți fă griji pentru trădătorul de fiu al meu care înjunghie pe la spate.
N-o să te mai deranjeze, nu-i așa, Den...?
Îmi pare rău!
Humphrey a trebuit să aleagă capsatorul, nu-i așa?
Acum, primul lucru pe ordinea de zi: ce fac cu voi doi.
Paul,
cu... Aptitudinile tale,
credem că ești cel mai potrivit pentru o poziție de asistent
la Pierdut și Găsit.
Grozav!
Cred că-ți bați joc de mine.
Ultimii ani au fost o pacoste pentru firma noastră importantă.
Îmi citești gândurile?
Prinderea sufletelor e cu desăvârșire împotriva...
- Sophie? - Chiar este.
Ai un gândăcel ciudat pe frunte.
Îmi pare rău!
Toate sufletele au fost înapoiate...
Deci acum îmi poți auzi gândurile?
Nu te pot bloca?
- Niciodată! - Absolut!
- Bine... - Bine, atunci.
Pot să te întreb, acum că ai controlul deplin asupra instinctelor
a inimii tale,
mai simți același lucru pentru mine?
Și, Sophie,
cu abilitățile tale impresionante și talentele tale naturale,
veți fi promovată rapid până la poziția de vicepreședinte
al Departamentului Coincidențare.
Îți place sunetul asta, Sophie?
Așadar, tu... Simți același lucru?
Dar tu, Sophie?
Da! Simt!
Excelent!
Ați urmărit filmul Ușa portabilă
Curățătoria! Cioc, cioc!
Traducerea și adaptarea din limba engleză: profesor Luca Octavian
Subtitrări-noi Team https://subtitrari-noi.ro/
Micuță drăguță
Vino și vorbește cu mine...
Dragă, dragă
Vino și așează-te pe genunchiul meu
Pierdut și găsit? Paul la telefon.