Subtitles downloaded from www.OpenSubtitles.org
-=CEREREA ÎN CASATORIE=-
La naiba.
Andrew, bună.
Uite cele doua cafele cu lapte.
Chiar mi-ai salvat viaţa. Mulţumesc!
- Toată lumea e bine? - Da.
- Şi eu.
Bună Frank, ce mai face scriitorul meu preferat?
Bineînţeles că te-ai gândit la discuţia noastră,
pentru că eu am întotdeauna dreptate.
Oamenii din ţara asta sunt foarte ocupaţi, ajung târziu acasă,
si urăsc sa citeasca.Au nevoie de cineva care să le spună,
"Hei, nu te uita la CSI Indianapolis,
citeşte o carte. Citeste cartea lui Frank. " Şi acea persoană e Oprah.
- A fost cât pe ce! - Prima în dimineaţa asta.
Mulţumesc pentru observaţie.
Drăguţ...
- Îmi cer scuze! ... lisuse!
Fii mai atent, frate!
Frank, adevarul e ca toţi autorii de succes îşi fac reclamă.
Roth, McCourt, Russo şi...
Frank! ştii ce mai au ei în comun? Un premiu Pulitzer.
Am nevoie de cămaşa de pe tine.
- Glumeşti, nu-i aşa? - Yankees vs. Boston, marţea asta,
doua locuri ale companiei în schimbul cămăşii tale.Ai 5 secunde ca să te decizi.
Cinci, patru, trei, doi, unu.
Ştiu...
E aici!
Alo. Alo.
Buna dimineaţa, şefa. Conferinţa începe în 30 de minute.
Da, despre strategiile de marketing, ştiu.
ÎntâInirea cu personalul la ora 9.
Ai sunat-o pe...? Cum îi zice...?
Pe aia cu mâinile urâte...
- Pe Janet? - Da, Janet.
Da, am sunat-o. I- am spus
că dacă nu predă manuscrisul la timp,
nu îi vei acorda o dată pentru lansare. A sunat cineva de la Imigrari
şi a zis că neapărat...
Anuleaza apelul, amână întâInirile pentru mâine
şi pune avocaţii să se uite pe documente.
şi sună la PR
să dea un comunicat de presă cum că
Frank se ocupă de Oprah.
Oau. Bine lucrat.
Am să-ţi cer părerea când am să am nevoie de ea.
Cine e Jilian?
Şi de ce vrea s-o sun?
De fapt, acela era paharul meu.
Si eu de ce beau cafeaua ta?
Pentru ca a ta s-a vărsat.
Deci bei cafea cu lapte, cu scorţisoară şi fără zahăr?
Da. E ca şi cum a-i servi Crăciunul într-un pahar.
O fi coincidenţă?
Cred că da, în mod incredibil.
N- aş bea aceiaşi cafea,
în caz că a ta s-ar varsa.
Aş fi jalnic.
Bună dimineaţa. Biroul d-rei Tate.
Bine Bob.
Ne îndreptam către biroul tău chiar acum. Da.
De ce ne ducem la Bob?
Vrăjitoarea e pe matură.
Ai terminat de citit manuscrisul pe care ţi l-am dat?
Am citit câteva pagini dar n-am fost impresionată.
- Pot să spun ceva? - Nu.
Am citit mii de manuscrise
şi ăsta e un roman incredibil.
E un roman incredibil.
Genul de roman care ar trebui publicat.
Greşit. Şi da, cred ca iei 2 cafele,
în caz că o verşi pe una, ceea ce mi se pare jalnic...
- Sau impresionant. - Impresionant ar fi
să nu le mai verşi.
Aminteşte-ţi că n-ai făcut asta.
Nu mai spune nimic.
Aa, lidera noastră neînfricată şi căţelul ei. Vă rog, intraţi.
Frumoasă piesă de mobilier. E nouă?
E din perioada stapânirii engleze în Egipt, fabricată în 1800,
însă este nouă la mine în birou.
Frumoasă.
Bob, eşti concediat.
Poftim?
Te-am rugat de mii de ori să-l pui pe Frank să facă o recenzie la cartea lui oprah dar n-ai reuşit.
Eşti concediat.
Ţi-am spus că e imposibil,
pentru că Frank n-a mai facut o recenzie de peste 20 de ani.
Interesant, pentru că eu tocmai
am vorbit cu el la telefon şi se bagă.
Poftim?
Nici măcar nu l-ai sunat, aşa-i?
- Dar... - Ştiu, ştiu...
Ţi se pare că Frank e mai dur.
Îti dau 2 luni ca să-ţi cauti un alt job
apoi le vei spune tuturor că-ţi dai demisia, ok?
Ce face?
Se agită. Are o privire de nebun.
Nu o face Bob, nu o face.
Scorpie ce eşti!
Nu mă concediezi tu pe mine!
Crezi că nu văd ce faci?
Mă dai afară din cauza problemei cu Oprah,
ca să dai bine în faţa şefilor?
Pentru că te simţi ameninţată de mine.
- Şi eşti un monstru! - Bob, opreste-te.
Doar pentru că tu nu ai viaţă personală
în afara acestei firme,
asta nu-ţi da dreptul să ne tratezi pe toţi
ca nişte scalvi.
Ştii ceva? Te compătimesc.
Ştii pe cine vei avea alături când vei fi pe patul de moarte?
Pe nimeni şi nimic.
Ascultă-mă cu atenţie, Bob.
Nu te-am concediat pentru că mă simt ameninţată. Nu.
Te-am concediat pentru că eşti, leneş, incompetent, arogant şi
şi îţi petreci mai mult timp înşelându-ţi nevasta
decât la birou.
Şi dacă mai scoţi un cuvânt,
Andrew aici de faţă, te va da afară în şuturi, O.K?
Încă o vorbă şi vei ieşi de aici
însoţit de cei de la Pază.
Andrew te va filma cu camera telefonului
şi va posta totul pe Internet, pe..
- Cum îi spune? - Youtube.
Exact. Asta vrei să se întâmple?
Aşa mă gândeam şi eu. Am treabă de făcut.
Cheamă paza să mute dulapul lui Bob
în sala mea de conferinţe.
Imediat.
Şi vreau să vii weekend-ul asta,
ca să te ocupi de dosarele lui.
- Weekend-ul ăsta? - Ai vreo problemă cu asta?
Nu, e doar aniversarea de 90 de ani a bunicii mele
şi trebuie să mă duc acasă...
Nicio problemă, anulez.
Oricum mă scuteşti de un weekend de suferinţe.
Deci este... da...
Ştiu, ştiu. Spune-i că îmi pare rău, bine? Ce...
Mamă, ce vrei să-i spun?
M-a chemat iar la treabă.
Nu, eu nu... nu.
Ascultă, am muncit prea mult pentru promovarea asta
ca sa arunc totul acum, OK?
Nu, sunt sigur că tata e nervos. Nu...
Noi luăm toate cererile în serios.
O să vă contactăm cât de curând...
- Era familia ta? - Da.
- Ţi-au spus să-ţi dai demisia? - În fiecare zi îmi spun.
Biroul domnişoarei Tate.
Bine, în regulă.
Bergen şi Malloy vor să te vadă imediat la ei în birou.
Bine, vii să mă chemi în 10 minute. Avem multe de făcut.
Bine.
Bună dimineaţa, domnişoară Tate.
Jack, Edwin.
Margaret, felicitări pentru contractul cu Oprah.
- E grozav! - Mulţumesc.
Dar nu m-ai chemat ca să vorbim de meritele mele, aşa-i?
Margaret, îţi aminteşti de data când n-ai
Târgul de Carte din Frankfurt
pentru că nu puteai ieşi din ţară
cererea ta pentru viză fiind în curs de procesare?
Da, îmi amintesc.
Dar tu tot te-ai dus la Frankfurt.
Da, m-am dus. Altfel l-am fi pierdut pe DeLillo în favoarea Vy King,
aşa că nu prea am avut de ales, nu-i aşa?
Dar se pare că guvernului SUA
nu-i pasă cine îl publică pe DeLillo.
Tocmai am vorbit cu cei de la Imigrări.
Grozav. Înseamnă că totul e bine.
Margaret, cererea ta pentru viză a fost respinsă.
Şi vei fi deportată.
Deportată?
Se pare că a fost vorba de nişte hârtii
pe care nu le-ai completat la timp.
Haideţi, doar nu sunt imigrantă.
Sunt din Canada, pentru numele lui Dumnezeu.
Trebuie să putem face ceva.
Am putea retrimite cererea dar din păcate
trebuie să părăseşti ţara pentru cel puţin un an.
Bine, bine. Nu e soluţia ideală, dar
mă pot ocupa de toate din Toronto.
Nu, Margaret.
Prin videoconferinţe pe Internet
Din păcate, Margaret,
dacă vei fi deporată, nu vei mai putea lucra pentru America.
Până rezolvi problema, îi transfer toate contractele tale
lui Bob Spaulding.
Bob Spaulding? Tipul pe care tocmai l-am concediat?
E redactorul-şef.
E singurul din companie care are destulă experienţă.
- Nu puteţi vorbi serios.. - Margaret,
avem nevoie disperată de tine...
Dacă ar fi existat o posibilitate,
o posibilitate cât de mică de a rezolva această problemă..
Nu se poate,
vă implor...
Nu, Margaret. Ne scuzaţi, suntem în şedinţă.
- Imi cer scuze ca v-am intrerupt. - Ce? Ce!
Mary de la biroul d-lui Wenfrey aşteaptă să vorbeşti cu ea.
- Ştiu. - E foarte grăbită,
a zis ca vrea sa vorbescă cu tine imediat. I-am spus ca ai treaba
dar a insistat şi..... scuze.
Deci...
Vino aici.
Domnilor, înţeleg
înţeleg gravitatea problemei.
Şi...
Şi cred că...ar...
Cred că ar trebui să aflaţi ceva.
Noi doi ne vom căsători.
Noi doi..ne căsătorim.
- Cine se căsăt...? - Tu şi cu mine.
Tu şi cu mine, ne căsătorim! Da.
- Noi ne... - Ne căsătorim, da.
- Noi ne căsătorim. - Da.
El nu e cumva... secretarul tău?
Asistent.
Secretar asistent superior. Un titlu...
Dar nu e pentru prima dată când unul dintre noi se îndrăgosteşte de secretara lui,
nu-i aşa Edwin?
Ţi-o aminteşti pe LaQueesha, nu?
Da, adevărul e că...
Andrew şi cu mine, noi... Suntem doi oameni
cărora nu ne-a fost scris să fim împreună, dar până la urmă s-a întâmplat...
Nu.
Nopţile petrecute la birou, târgurile de carte din weekend-uri..
- Da... - Nu.
- Ceva s-a întâmplat. - Ceva...
Am încercat să ne împotrivim
dar nu s-a putut.
Nu te poţi împotrivi unei iubiri cum e a noastră.
Deci..ne-am lămurit? Sunteţi fericiţi?
Pentru că şi noi suntem. Foarte fericiţi.
- Margaret. - Da.
E nemaipomenit.
Faceţi totul legal.
O! Legal.
Bine, asta înseamnă că...
...trebuie să ajungem pe la Biroul pentru Imigrări
ca să terminăm tot bâlciul. Bine?
Mulţumesc, domnilor.
Vom face totul ca la carte.
Mulţumim mult, domnilor. Mulţumim.
- Mulţumesc. - Domnilor....
Margaret şi Andrew se căsătoresc!
Despre asta este vorba?
Femeia dragon! Iată că vin ...
Da.
Unde te gândea-i?
Fii serios! Ea?
Căsătorie?
Ce?
Nu înţeleg ce se întâmplă.
Relaxează-te, asta e şi pentru tine.
Explică-mi
Vroiau să-l numească şef pe Bob.
Şi din cauza asta va trebui să mă însor cu tine.
Care e problema?
Te păstrai pentru cineva special?
Aş vrea să cred asta pe lângă faptul că e ilegal.
Ei caută terorişti, nu redactori de carte.
- Margaret... - Da.
- N-am să mă căsătoresc cu tine. - Ba da.
Pentru că altfel, visele tale de a vrăji publicul
prin scris, vor muri.
Bob te va concedia imediat după ce eu voi pleca. Garantat!
Asta înseamnă că vei ajunge singur, în stradă, căutându-ţi de lucru.
Asta înseamnă că tot timpul petrecut împreună, toate cafelele,
întâlnirile anulate, toate nopţile pierdute,
au fost în zadar iar promovarea ca redactor va dispare.
Nu-ţi face griji. După un timp,
vom divorţa rapid şi vei scăpa de mine
dar până atunci fie că-ţi place sau nu
mergem înainte umăr la umăr. OK?
Telefonul.
- Pe aici. - Margaret.
Vino.
Următorul, vă rog.
Doar...
Scuze, un moment, să întreb ceva.
Vreau să înregistraţi această declaraţie de logodnă, vă rog.
- Domnişoara Tate? - Da.
Vă rog să veniţi cu mine.
Da, doamnă, am înteles asta. Suntem...
Am presimţiri rele în legătură cu asta.
Bună ziua.
Bună ziua. Sunt Gilbertson.
Voi trebuie să fiţi Andrew
şi Margaret.
Margaret. Scuzaţi întârzierea.
Azi a fost o nebunie pe aici.
Desigur, înţelegem.
Şi vă suntem foarte recunoscători că aţi putut să ne primiţi
- atât de repede. - OK.
Am întrebare pentru voi.
Voi doi comiteţi fraudă pentru ca ea să nu fie deportată
şi demisă din funcţia de redactor-şef la "Golden Books"?
- Aşa ceva e ridicol. - Unde aţi auzit asta?
Am primit azi un pont prin telefon de la un bărbat pe nume...
Vă referiţi cumva la Bob Spaulding?
Bob Spaulding.
Bob. Bietul Bob. Îmi pare rău.
Bob nu e decât un fost angajat deranjat
şi îmi cer scuze.
Ştim că sunteţi foarte ocupat
având o cameră plină de grădinari şi îngrijitori care vor să obţină viza...
Dacă vreţi să ne explicaţi următoarea fază,
noi plecăm imediat.
Domnişoară Tate, vă rog.
Să vă explic procesul care e pe cale să înceapă.
Etapa 1: va fi un scurt interviu.
Veţi fi în camere diferite, şi veţi fi întrebaţi
lucruri pe care orice cuplu ar trebui să le ştie.
Etapa 2: căutări amănunţite. Vă verific facturile telefonice,
vorbesc cu vecinii voştri, cu colegii voştri.
Dacă răspunsurile voastre nu se potrivesc în cel mai mic detaliu,
tu vei fi deportată definitiv
iar tu, tinere, vei fi comis un delict
pedepsit cu o amendă de 250 de mii de $,
şi o condamnare de 5 ani într-o închisoare federală.
Atunci, Andrew,
vrei să vorbeşti cu mine?
Nu?
Da?
Adevărul e că...
Domnule Gilbertson, adevărul e că...
Eu şi Margaret...
...suntem doi oameni,
care nu ar fi trebuit să se îndrăgostească.
Dar am făcut-o.
N- am putut spune nimănui de la serviciu,
din cauza promovării mele.
- Promovare? - Da.
- Voi? - Amândoi am căzut de acord
...că n- ar fi deloc frumos ca eu să fiu promovat ca redactor...
- redactor? - În timp ce noi...
Şi...
pe părinţi i-aţi anunţat despre iubirea voastră secretă?
Imposibil, părinţii mei sunt decedaţi.
- Şi n-am nici fraţi sau surori, deci... - Sau dus.
Şi părinţii tăi sunt morţi?
- Nu, ai lui sunt bine sănătoşi. - Foarte vii.
Foarte vii. Îi vom anunţa în acest weekend.
E aniversarea de 90 de ani a bunicii şi toată familia se adună.
Ne-am gândit că va fi o surpriză frumoasă.
Şi unde va avea loc surpriza?
Acasă la părinţii lui Andrew.
Mai ştii unde e?
De ce vorbesc numai eu?
E rândul tău. E casa parinţilor tăi.
Spune-i tu unde e. Bagă-te.
- Sitka. - Sitka.
- Alaska. - Alaska?
Vă duceţi în Alaska weekend-ul acesta?
- Da. - Da. Da.
Ne ducem în Alaska. Alaska, de acolo...
De acolo vine Andy al meu.
Bine.
În regulă. Prevăd cum vor merge lucrurile.
Ne vedem luni dimineaţă, la ora 11,
pentru interviu tău
şi ar fi bine ca răspunsurile voastre să se potrivească.
- Mulţumesc. - Alo?
- Astept cu nerabdare. - Asteptam cu nerabdare.
Abia aştept întâInirea.
O să fie distractiv. O să vă mai verific...
Am înţeles.
Deci facem în felul următor.
Ne ducem acolo ca iubiţi,
le spunem părinţilor tăi că suntem logodiţi.
Foloseşte tichetele de mile pentru bilete,
cred că vom zbura la clasa I, dar ai grijă să obţii milele alea,
dacă nu le obţinem nu facem nimic.
Şi te rog să confirmi comanda la Big&Meal, OK?
Pentru că ultima dată mi-au dat altceva
şi a trebuit să mănânc
o salată greţoasă...
Hei, de ce nu-ţi iei notiţe?
Îmi cer scuze, dar n-ai fost acolo?
Ce? Ce?
Aaa, treaba cu promovarea...
Genială, I-ai fraierit cu asta.
Eu vorbeam foarte serios.
Sunt pasibil de o amendă de 250 mii de $ şi de 5 ani de închisoare.
Asta schimbă mult lucrurile.
Să te promovez în funcţia de redactor?Nu. Atunci demisionez şi ai încurcat-o.
Pa, Margaret.
- Andrew! - A fost
- distractiv... - Andrew, Andrew! Bine.Bine.
Bine, te fac redactor.
Dacă te ocupi de weekendul în Alaska şi de interviul de la Imigrări,
te fac redactor. Mulţumit?
- Nu după doi ani ci imediat. - În regulă.
Şi îmi vei publica manuscrisul.
10 mii de copii, prima...
20 mii de copii, prima ediţie.
Celor din familia mea le vom spune despre logodnă
când şi cum vreau eu.
Acum, roagă-mă frumos.
Ce"să te rog frumos" ?
Roagă-mă frumos să mă însor cu tine, Margaret.
- Ce înseamnă asta? - Ai auzit bine. În genunchi.
Bine.
- E bine aşa... - E foarte bine. Da.
- Vrei să te căsătoreşti cu mine? - Nu.
Spune-o ca şi cum ar fi adevărat.
- Andrew... - Da, Margareth.
- lubite Andrew... - Ascult.
Vrei, te rog, să te însori cu mine?
Bine. Nu apreciez sarcasmul dar am s-o fac.
- Ne vedem mâine la aeroport. - Bine.
Astea sunt întrebările pe care le vom primi la Imigrări.
Vestea bună e că eu ştiu totul despre tine,
vestea proastă e că ai doar 4 zile
ca să afli totul despre mine. Ar trebui, să studiezi...
Ştii toate răspunsurile la întrebările astea despre mine?
- Înfricoşător, nu? - Puţin.
- La ce sunt alergică? - La seminţele de pin
şi întregul spectru de emoţii umane.
Ce amuzant.
Asta e bună. Am cicatrice?
Sunt destul de sigur că ai un tatuaj.
Eşti destul de sigur?
Destul de sigur. Acum 2 ani a sunat dermatologul tău
şi a întrebat despre un laser q-switch.
Căutând pe Google un laser q-switch
am aflat că aşa ceva este folosit pentru îndepărtarea tatuajelor.
Dar ţi-ai anulat programarea.
Deci ce e? Model tribal?
Caligrafie japonează? Sârma ghimpată?
Ştii ce bucurie am când te văd cum te agiţi?
Mulţumesc. Dar va trebui să-mi spui unde e.
- Nu. - Ba da, pentru că vor întreba.
Am încheiat subiectul ăsta. Am încheiat subiectul ăsta.
Altă întrebare. Ia să văd.
Unde am stat? La mine sau la tine?
Asta e uşor: la mine.
Şi de ce nu la mine?
Pentru că eu locuiesc în Central Park West.
Şi tu locuieşti probabil într-un apartament îngrămădit
unde ţii multe pahare cu pinguini.
Doamnelor şi domnilor, vă rugăm să vă pune-ţi centurile de siguranţă!
Ne pregătim de aterizarea în Juneau.
Juneau? Credeam că mergem în Sitka.
- Acolo mergem. - Şi cum vom ajunge la Sitka?
Mda. Începe distracţia.
- Uite-I! - Andrew!
Bună. Pe aici...
Bună.
- Ce bine că eşti aici. - ÎI sufoci. Dă-i pace.
- Vino aici. - Bunico!
Bunico, ce mai face-ţi? Unde e tata?
Doar îI ştii. Munceşte mereu.
Lasă-I pe el. Unde ţi-e fata?
lat-o.
Ea e.
Cred că "fată" e greşit spus.
Annie.
- Bună ziua. - Bună ziua.
- Margaret, ea e mama mea. - Bună ziua.
Şi ea e bunica mea, Annie.
- Încântată. - Bună!
Preferi să te strigăm Margaret sau Amanta Diavolului?
Am auzit ambele variante.
De fapt, am auzit multe apelative.
Glumeşte.
OK.
Vă mulţumesc...
că mi-aţi primit şi pe mine la sărbătoarea din acest weekend.
Cu plăcere. Suntem foarte încântaţi să te avem aici.
Să mergem acasă.
Bine.
Ce bine c-ai venit!
SUVENIRURI SITKA
FOTO PAXTON
POŞTA PAXTON
MAGAZIN PAXTON
Andrew...
Andrew. Andrew!
Te rog, nu mai fă asta.
Nu mi-ai spus despre toate afacerile familiei, dragul meu.
O fi prea modest, draga mea.
Ce facem aici? Nu ar trebui să mergem la un hotel?
Anulaţi-vă rezervarea.
Familia nu stă la hotel.
Veţi sta la noi acasă.
Minunat.
- Ce? - Dumnezeule.
Foloseşte-ţi picioarele ca să îI ridici pe acela.
Andrew, ajut-o cu alea.
Am vrut dar nu m-a lăsat.
A insistat să facă totul singură. E o feministă.
Haide, scumpo.
Ai văzut ce pantofi şi-a adus?
Asta e ultima.
- Regula de 5 secunde. - Am luat-o, gata!
Vin imediat.
Nu mă urc în barca aia.
Nici nu trebuie. Ne vedem peste câteva zile.
Ştii bine că nu ştiu să înot.
E o barcă.
Haide.
Haide. Aşa.
Arăţi bine, şefa. Nu te grăbi.
Şi-a adus cam multe bagaje.
Să-ţi dau o mână de ajutor.
Ia mâna de pe fund. De pe fund!
Bravo. Ai reuşit.
Felicitări, am împlinit 100 de ani.
Am ajuns acasă.
Aia e casa ta?
Cine sunteţi, oameni buni?
De ce mi-ai spus că eşti sărac?
- Nu ţi-am spus asta niciodată. - Dar nici că eşti bogat.
Eu nu sunt bogat, ai mei sunt.
OK, ştii ce? Asta spun oamenii bogaţi.
Hei Andrew, bine ai venit acasă!
Bună! Mamă, ce-i asta?
Nimic, doar o petrecere de bun venit.
E ceva rău?
Sunt doar câţiva dintre prietenii şi vecinii noştri.
Toţi sunt nerabdători să te cunoască.
- Bine. - Haideţi. Haideţi.
- O petrecere? - Da, aşa se pare.
Haide, că şi bunica se mişcă mai repede ca tine.
Ce bagaj ţi-ai mai luat.
Îmi pare bine, Margaret. Bine ai venit în Sitka.
Jill? Bună. Încântată! Plăcerea e de partea mea.
De ce nu mi-ai spus că eşti un fel de Kennedy de Alaska?
Cum aş fi putut?
De 3 ani vorbim doar despre tine.
OK, ştii ce? Gata!
Asta trebuie să înceteze.
Oamenii trebuie să creadă că suntem îndrăgostiţi...
Nicio problemă.
Pot să mă dau drept logodnicul iubăreţ. E simplu.
Tu ar trebui
să încetezi să te mai răsteşti.
Foarte amuzant. Când le spunem că suntem logodiţi?
Voi alege momentul propice.
Hei, Andrew. Bună!
Doamnă McKittrick, ce mai faceţi? Mă bucur să vă văd.
Domnule McKittrick, ea e Margaret.
- Bună. Îmi pare bine! - Margaret!
Bună. Ce mai faceţi? Îmi pare bine!
M-am întrebat întotdeauna: Ce face un redactor de carte?
Bună întrebare, Louise.
Şi eu sunt curios să aflu răspunsul.
- Bună, tată. - Fiule.
Ea trebuie să fie Maggy.
Margaret.
- Joe, e o plăcere să te cunosc. - Plăcerea e de partea mea.
Şi de ce nu ne spui cu ce se ocupă un redactor de carte?
Ce face un redactor în afară de a şterge frazele autorilor?
Pare distractiv.
Nu-i de mirare că-ţi place meseria asta.
Nu, Louise, Andrew's nu e redactor. El e asistentul redactorului.
Maggy aici de faţă e redactoră.
Margaret.
Aşadar eşti şefa lui Andrew?
Măi să fie.
Cred că îmi voi umple iar paharul.
Fermecător.
Halal primă impresie, tată.
Ce naiba, Andrew?
Apari după atâta timp, alături de o femeie pe care o urai
- şi acum e iubita ta? - Abia am ajuns.
Nu mai poţi aştepta două secunde
până să ne luăm de gât?
Niciodată n-am crezut că eşti genul care promovează, culcându-se cu şefa.
Femeia aia,
e una dintre cele mai respectate din branşa ei.
Ea te întreţine
şi tu ai adus-o acasă ca să o cunoască pe mama ta?
Nu mă întreţine, tată, e logodnica mea.
- Ce-ai spus? - M-ai auzit bine.
Mă însor.
- Ce faceţi? - Bine, bine, mulţumesc.
Nu serviţi...?
Nu, mulţumesc.
E o tradiţie.
E vorba de textură. Nu sunt o amatoare de peşte.
- O să vă placă. - Sunteţi foarte amabil, dar...
Trebuie să încercaţi.
Mulţumesc foarte mult.
Doamnelor şi domnilor,
am un anunţ important de făcut.
Eu şi Margaret ne căsătorim.
E paprika.
Îmi pare rău.
Nicio problemă. Se curăţă.
Da. Scumpo, unde eşti?
Iat-o.
Haide dovlecel, treci încoace.
OK.
Uita-te la ea.
Iat-o doamnelor şi domnilor.
Felicitări, Andrew.
Mulţumesc,
mulţumesc foarte mult.
- E timpul să sărbătorim. - Scoate-ţi şampania.
Asta a fost momentul tău perfect
de a-i anunţa pe toţi că ne-am logodit?
Andrew, bună.
Gert, Dumnezeule, bună!
Ce mai faci? N-am ştiut că eşti aici.
Mama ta a vrut să fie o surpriză, deci...surpriză!
- Sigur. - Şi...
...suntem foarte nepoliticoşi. Bună.
- Dumnezeule. A...ea e fosta mea... - Bună. Eu sunt Gertrude.
Poţi să-mi spui Gert.
Felicitări amândurora!
- Mulţumim. - Mulţumim.
Şi, am pierdut povestea?
- Ce poveste? - Ce poveste?
Despre cum ai cerut-o în căsătorie.
Felul în care un bărbat cere în căsătorie, spune multe despre caracterul lui.
- Da... - Aşa e.
Mie mi-ar face mare plăcere să aud povestea, Andrew.
Ne-o poţi spune?
- Da. - Da.
Ştiţi ceva?
Margaret adoră să stea la poveşti.
Aşa că o voi lăsa pe ea să facă asta.
De ce să nu stăm şi să ne delectăm?
OK.
De unde să încep? Povestea...
Păi...
Andrew şi cu mine...
Andrew şi cu mine trebuia să sărbătorim
prima noastră aniversare.
Şi eu ştiam că arde de nerăbdare să mă ceară în căsătorie
dar era speriat tare, ca o mică pasăre.
Aşa că am început să fac mici aluzii...
...ştiind că el n-are curajul să mă ceară de soţie, dar...
Nu s-a întâmplat chiar aşa.
- Nu? - Nu, nu.
Am observat toate aluziile tale,
pentru că femeia asta e mai subtilă ca o puşcă de vânătoare.
Da.
Eu mă temeam
că ea v-a găsi cutiuţa...
Cutia din decupaje pe care o făcuse.
Pierduse timpul decupând
poze micuţe cu el
şi le-a lipit pe toate de cutiuţă. A fost aşa dulce.
Am deschis cutiuţa din decupaje
şi am dat la o parte inimioarele din confetti
şi după ce s-a făcut loc, am văzut
cel mai frumos, mare...
...nimic
Niciun inel.
- Niciun inel? - Poftim?
Nu. Dar în acea cutie,
pe lângă toate prostiile alea
era un bileţel scris de mână,
cu adresa unui hotel, data şi ora.
Erau chestii adevărate a la Humphrey Bogart.
Da.
Masculine.
Bineînţeles, Margaret...
Eu am crezut că se vede cu alta.
A fost o perioadă grea pentru mine.
Dar m-am dus oricum la acel hotel.
Am bătut la uşă,
dar uşa era deja deschisă.
De cum am intrat, l-am văzut...
- Stând... - În genunchi...
- Ca un bărbat. - Pe un strat de petale de trandafiri,
îmbrăcat în smoching Fiul dumneavoastră...
Se îneca de atâtea suspine.
Şi când s-a adunat într-un final,
mi-a spus...
"Margaret, vrei să te căsătoreşti cu mine?"
Şi ea a spus "da". Sfârşit. Cui îi este foame?
Ce mai poveste..
- O, Andy! - Minunată.
Eşti atât de sensibil.
Andrew a decupat confetti.
Hei! Să vedem un sărut.
Sărut-o!
- Nu. Haide. - Da.
Haide!
Bine, bine.
OK. Iată-ne. Sunteţi gata?
Ce-i asta? Sărut-o pe gură, de-adevăratelea.
- Pup-o! Pup-o! - Pup-o!
Pup-o! Pup-o! Pup-o! Pup-o!
OK!
- OK. Bine! - Bine,
- haide... - OK.
Andy,sărut-o aşa cum trebuie!
Un sărut adevărat.
- Da. - Puteţi s-o faceţi.
OK.
Ce mult mă bucur pentru voi!
Sunt aşa de fericită!
Să desfacem şampania!
Aici e.
Acesta e dormitoul tău.
Oau, e foarte frumos. Şi ce privelişte!
Şi acela e patul.
Oau! Ce pat frumos!
Şi camera lui Andrew unde e?
Draga mea, noi nu suntem sub nici o iluzie, noi ştim că voi dormiţi împreună.
Va dormi aici cu tine.
Bine, pentru că nouă ne place să ne cuibărim unul în braţele celuilalt,
- Nu-i asa, dragă. - Tare ne mai îmbrăţişăm.
Dumnezeule, ce-i asta?
- Linişteşte-te Kevin. - Eşti drăguţ.
Cine-i pufosul?
- El e Kevin. Îmi cer scuze, Margaret. - Ce drăguţ e.
L-am luat de la adăpost,
şi se află încă în dresaj.
Să nu cumva să-l lăsaţi afară.
Îl vor prinde ulii.
Nu-l băga în seamă.
Doar te-a tras de picior, nu-i aşa?
Apropo, aici aveţi prosoape şi pături
în plus.
Noaptea e cam frig aici.
Folosiţi asta.
Are un fel de puteri speciale.
Ce fel de puteri speciale ?
Eu o numesc "fabrica de copii".
Bine! Înseamnă că trebuie
să fim foarte grijulii cu asta.
- Da, eu doar o să ... - Pune-o pe pat.
Ne ducem la culcare. A fost o seară deosebită.
Noapte bună!
- Noapte bună! - Noapte bună!
- Noapte bună, bunico.
- Noapte bună! - Noapte bună!
- Noapte bună, bunico.
Mulţumim! Vise plăcute!
- Pa! - Pa!
N-ai venit acasă demult.
Nu prea am avut concedii în ultimii 3 ani.
Nu te mai plânge.
Nu te uita, bine?
Bine.
Ţii ochii închişi?
Complet închişi.
- Eşti sigur? - Da, sunt foarte sigur.
Pijamele din astea te-ai hotărât să-ţi aduci în Alaska?
Da, pentru că trebuia să fiu la un hotel, singură,
- ţi-aduci aminte? - Putem să ne culcăm?
- Bine. - Bine.
Se pare că nu vom dormi prea mult,
cu soarele ăsta care bate prin geam.
Mulţumesc.
Andrew, telefonul.
Andrew!
Drăcie, Andrew, Andrew, telefonul..
Andrew!
Da, bine.
- Andrew, unde e? - În geantă, buzunarul lateral.
Alo, alo!
Frank,dragule,
tu eşti? Alo? Alo, alo!
Am un semnal foarte prost. Stai o secundă!
Dumnezeule! Margaret!
Ce? Stai aşa. Frank, aşteaptă o secundă.
Frank, aşteaptă. Nu, nu, nu, nu.
Frank, îmi pare ră că te simţi
presat în legătură cu cartea...
Bineînţeles că vreau să fii fericit. Da,da.
Frank? Frank? Frank, dragule. Totul va fi bine.
Pot să-l sun şi să anulez.
Ai mare dreptate, Frank.
Da, Frank, sigur că te ascult.
Da... da.
Da, îmi place să te ascult, Frank.
Sst! Şezi!
Nu, nu tu, Frank.
Nu, nu.
Frank, dacă stai să analizezi, OK...
cred că ar fi o greşeală să renunţi.
Pentru că, Frank, de atâţia ani...
M-ai inspirat pe mine cu vorbele tale frumoase, şi cred că...
Taci! Vorbesc la telefon.
Cred că şi lumea trebuie să se bucure de vorbele tale.
Sunt atât de bogate ...
cu... pasiune...
Şi cred că..ar trebui să ne simţim cu toţii privilegiaţi...
Frank, eu doar...
vreau ca tu să fii fericit.
Dă-mi câinele ăla!
Şi vreau... Frank, poţi să aştepţi o secundă?
Dă-mi câinele!
Haide ! Haide, haide,haide.
Haide ! Haide !
OK! Gata, te-am prins!
Frank, Frank.
Frank? Scuze!
Am scăpat telefonul. Ascultă, Frank.
Eu nu vreau să-ţi vând nimic...
nu vreau să te amăgesc, dar cartea asta e moştenirea ta.
Şi cred că depinde de tine să
laşi această moştenire, lumii.
Şi spune-mi mâine decizia ta.
şi...te sun eu. Bine, pa!
Nu, stai!
Nu! Nu!
Ia căţelul! Uite căţelu'!
Am nevoie de telefon, ia câinele!
Aici! Ia căţelul. Ia căţelul. Ia-l! Ia-l!
Ia te uită.
- Nu e dulce? - Ba da!
Neaţa. Aţi văzut-o...
Se joacă cu Kevin. Şi noi credeam că nu-l place.
Du-te şi adu-o, Andy.
Am plănuit toată ziua pentru ea.
Trebuie să se pregătească.
Da. Spune-i că avem o mare surpriză pentru ea.
Uite! Haide, dă-mi telefonul. Te rog, dă-mi telefonul.
- Haide. Aici. - Ce naiba faci?
Dumnezeule. Bunica ta avea dreptate.
A venit uliul să ia căţelul,
iar eu l-am salvat. şi el s-a întors să ia telefonul.
- Ai băut? - Nu, vorbesc serios,
mi-a luat telefonul şi Frank mă sună pe telefonul ăla.
Relaxează-te!
Vom comanda un telefon identic cu acelaşi număr şi îl vom lua mâine din oraş.
- Serios? - Da.
Bine. Atunci du-te.
- Trebuie să te pregăteşti. - Pentru ce?
Vei ieşi cu mama şi cu fetele.
-Nu vreau să ies. -La cumpărături,la plimbare şi o mare surpriză.
- Urăsc cumpărăturile. - O să-ţi placă,
- va fi grozav. - Te duci.
- Nu, nu vreau să mă duc! - Te duci.
- Nu mă duc! - Ba da.
Îmbrăţişează-mă, e timpul pentru îmbrăţişări
- ca să nu creadă că ne certăm. - Nu, nu vreau. Andrew!
- Haide. Timpul pentru îmbrăţişări. - Nu, nu vreau....
- Timpul pentru îmbrăţişări. - Nu, nu vreau....
Aşa.
Aşa e bine.
Da. Foarte frumos.
Aşa. Nu e frumos?
Da.
Dacă-mi mai atingi fundul o dată,
îţi tai "bijuteriile" în somn, ai înţeles?
- Da. - Aşa.
Ne-am lămurit în privinţa asta?
- Da. - Da. Ce logodnic ascultător.
Ai vrut să mă vezi?
Maică-ta a găsit mingile astea ecologice.
Se dizolvă în apă.
Nu ştiu pe unde le mai găseşte.
În fine, ea... E puţin supărată.
Se pare că aseară n-am fost cea mai primitoare gazdă.
M-a şocat puţin
vestea că te însori.
Mai ales când niciunul dintre noi n-am ştiut că te întâlneşti cu cineva.
Ideea e că... Îţi datorez nişte scuze.
Le accept.
Mai e ceva.
Am început să mă gândesc la planul meu de pensionare.
M-a pus pe gânduri.
Am făcut multe lucruri la viaţa mea,
practic am construit de la zero un imperiu, împreună cu mama ta.
Nu înseamnă nimic...
Ai cui să laşi totul.
- Am mai discutat asta, tată. - Da, eu vreau să discut asta din nou.
Ai nişte responsabilităţi aici.
Cred că am fost mai mult decât înţelegător
în legătură cu plecarea ta la New York.
Vreau să termini cu joaca
şi să vii acasă.
Când ai să începi să iei în serios tot ce fac eu?
Când ai să începi să te porţi serios.
Îmi pare rău.
Te compătimesc, tată.
Aş fi vrut să ai un alt fiu, să ştii.
Unul care să vrea să locuiască aici.
Unul care să preia afacerile familiei.
Unul care să se însoare cu cine vrei tu.
Dar nu sunt eu acela. Poate că viaţa mea în NY ţi se pare ciudată,
faptul că stau în New York... într-un birou şi citesc cărţi.
Dar asta mă face fericit, înţelegi?
Dacă asta te face fericit, fiule... nu mai am nimic de spus.
Asta-i nouă.
Ştii ceva? Nu-ţi accept nicio scuză. Plec de aici.
Nu exista nici o modalitate să o lasi acasă.
Ea trebuie sa fie aici. Absolut.
Va fi aici mereu.
Sper că eşti pregătită pentru marea ta surpriză,
pentru că e vorba de una dintre cele mai mari comori din Sitka.
Aşa e. Da. Da.
Asta e surpriza
de care îţi spuneam. Eşti gata?
Margaret, o să-ţi placă la nebunie!
Ramon e singurul dansator exotic de pe insulă.
Şi suntem norocoase să-l avem.
Aşa Ramon,
vino aici.
Aici dragule!
Arată-i ce poate să piardă.
Vino, prinţesa mea sexi!
- Da! - Nu, nu este nevoie.
E un gest foarte frumos dar eu chiar trebuie să...Eu trebuie...
Du-te, Margaret. Ridică-te, du-te acolo!
Ai venit la dans.
Bine.
Hai, Margaret! Hai, Margaret!
Hei.
Hei...
Arată-i, Ramon.
Arată-i, Ramon.!
Uita-te la faţa ei!
- Da! - Savurează!
Nu vreau sa-l ating OK. Foarte drăguţ.
Nu, nu, nu, nu, nu.
Dă-i la funduleţ!
- Pardon? - Dă-i la funduleţ!
Dă-i. OK.
Dă-i, Margaret!
Da!
OK...pot să cobor acum?
Hei! Aici erai. Ce faci?
Bine, bine. Mă bronzam.
Aici lucrurile par să dureze mai mult, nu?
Da.
E foarte diferit de New York, nu?
Ceva mai diferit. Ai fost vreodată?
Nu...nu. Ăsta era visul lui Andrew, nu al meu.
Aţi avut o relaţie serioasă, nu?
Am fost împreună în liceu şi la facultate...
Eram copii.
Şi v-aţi despărţit pentru că...
Ei bine,
în seara balului de absolvire, el m-a cerut în căsătorie...
...şi a spus că vrea să fugim
şi să mergem la New York şi...
Şi ...
Tu ai spus nu.
Iar eu am spus nu,...aşa e.
N-am plecat niciodată de aici. Aici e casa mea.
În orice caz eşti o tipă norocoasă.
El chiar e cel mai bun.. Lucru pe care îl ştii deja, bineînţeles.
Da..da. Ştiu foarte bine.
Atunci închin pentru voi!
Mulţumesc.
Se pare că Ramon încheie spectacolul.
Du-te, Annie!
A fost minunat.
Andrew!
Andrew, scumpule, totul e-n ordine?
Ce..ce face?
S-a întâmplat ceva. Mai bine îl lăsăm în pace.
Haide, dragă.
Hei, hei, hei Ce faci? Mă uitam...
De ce munceşte Andrew iar
la barca aia veche?
Poate că plănuieşte să evadeze. Ce!
Eu mă simt foarte obosită.
Cred că am să mă duc sus să fac un duş,
ca să scap de uleiul de nucă de cocos al lui Ramon.
Sigur.
M-am distrat foarte bine azi. Mersi!
Ce-ai făcut?
N-am făcut nimic. Adică...
Am avut o discuţie sinceră despre viitorul lui.
Da, e într-adevăr o idee bună.
E foarte bună Joe,
pentru că nu se va mai întoarce niciodată acasă.
El este fiul meu si il vedem odata la trei ani
din cauza ta.Din cauza ta...
M-am saturat.
Dacă nu vom avea grijă,
vom rămâne singuri în casa asta mare,doar tu şi cu mine
singuri peste tot.
Şi Doamne Fereşte să avem un copil
pe care abia să-l vedem.
Ai să repari lucrurile, Joe. Vorbesc serios! Repară totul!
Unde sunt prosoapele?
Un prosop..
Un prosop..prosop..
Asta folosesc ei ca prospop?
Este ridicol. Nu pot sa ma usuc.
E cineva?
Nu, nu, nu!
Gata! Îmi pare rău.
Lasă-mă să-mi iau un prosop.
Trebuie să....
Trebuie să...Uf! Îmi cer scuze.
OK, Îmi cer scuze pentru c-am vrut să te dau la uliu.
Imi pare rău.
Pleacă! Pleacă de aici!
Pleacă! Lasă-mă să-mi iau un prosop.
Pleacă,pleacă... Stai aşa.
Da.
Cum îţi place asta?
Ia-o, ia-o.
Despre asta vorbeam, îţi place.
ţie chiar îţi place.
Vino aici! Hai la mama!
Aşa, vino pe covor.
Ce băiat bun!
Da! Ce cuţu bun...haide...
Haide!
Ce naib...
- Dumnezeule! - Vaii!
- De ce eşti gol? - Dar tu de ce eşti?
- Nu te uita la mine! - Nu înţeleg!
- De ce esti udă? - De ce esti gol?
Nu te uita la mine!
Doamne, ţi se vede totul!
Acoperă-te! Pentru numele lui Dumnezeu!
Dumnezeule nu fabrica de copii..
Vreau o explicaţie.
- O explicaţie? - Da, o explicaţie.
- Eram afară... - Serios?
- Şi nu m-ai auzit? - Eu ascultam..
dar ce cauţi acasă?
Ai apărut din senin?
N-am vrut să fac asta!
Câinele tău m-a atacat şi eu a trebuit să fug...în tine..
Ce ai tu cu câinele ăsta?
Ştii ceva? Pleacă!
- Pleacă... - Bine!
- Du-te şi fă duş că puţi! - Bine!
- Apropo, frumos tatuaj. - Poftim?
Îl vezi? Aşa face.
Vai, abia am scăpat cu viaţă.
Ai văzut ce dinţi are fiara?
Eu nu ...
Deci... erai aşa goală.
Putem să nu mai vorbim despre asta, te rog?
Spuneam şi eu.
Şi, care-i treaba între tine şi tatăl tău?
Îmi pare rău dar întrebarea asta nu este pe listă.
Serios? Credeam că tu ai fost acela care ai spus
că trebuie să învăţăm totul...
Nu şi despre asta.
- Dacă ne vor întreba... - Nu şi despre asta, Margaret,
noapte bună!
Îmi place canalul TV care prezintă clarvăzători. Ce?
Nu mă uit ca să râd.
Mie chiar îmi place.
Am luat lecţii de disco în clasa a 6 a.
Primul concert la care am fost: Rob Base & DJ E-Z Rock.
Cred că Brian Donahue e sexi.
Nu-mi plac florile în casă,
pentru că îmi amintesc de înmormântări.
N-am jucat niciodată jocuri video.
Citesc "La răscruce de vânturi" la fiecare Crăciun.
E cartea mea preferată.
Nu m-am culcat cu niciun bărbat de un an jumate.
Şi m-am dus la baie şi am plâns
după ce Bob m-a făcut scorpie plină de venin.
Iar tatuajul cu păsări...
sunt rândunele,
şi mi l-am făcut când aveam 16 ani. După ce au murit părinţii mei.
Ce proastă!
Mai sunt multe, multe lucruri,
dar nu-mi vin în minte acum.
Mai eşti pe acolo?
Sunt aici.
Procesam informaţiile.
Chiar nu te-ai mai culcat cu nimeni de 18 luni?
Doamne, doar atât ai reţinut?
Cam mult timp.
Am fost cam ocupată.
Da...
Cine...
- sunt Rob Base & DJ... - E-Z Rock?
Da.
Nu. Erau buni.
- Ce e? - Nimic.
Ştiam cine sunt dar am vrut să te aud cântând.
- Margaret? - Da?
Nu mă înţelege greşit.
Bine.
Eşti o femeie foarte, foarte frumoasă.
Doamne! Nu pot să cânt asta...
Unde sunt?
Cât e ceasul?
Dumnezeule.
Room-service! Micul dejun pentru porumbei!
Andrew! Andrew!
Andr...
Maică-ta e la uşă. Treci încoace!
- Treci încoace! A venit maică-ta... - Dumnezeule.
O secundă!
- Nu "fabrica de copii". - Bine.
Nu "fabrica de copii".Dă-o jos, dă-o jos!
- OK, bine. - O secundă! Aşteaptă.
- Ce se întâmplă? - Te-ai machiat?
Ce? Nu, sigur că nu.
OK, ce facem? Ia-mă în braţe.Bine.
- Dumnezeule! Ce-i asta? - Îmi cer scuze dar e dimineaţă!
Cum adică, "e dimineaţă"?
Sunteţi bine?
Da, o secundă. Intraţi, totul e-n regulă.
Eşti dezgustător.
Stai pe părul meu.
Ce bine miroase.
Rulouri cu scorţişoară.
Nu trebuia să vă deranjaţi atât.
Faci parte din familie acum, nu e niciun deranj.
Mai aveţi loc pentru cineva?
Putem să nu facem acum marea întâlnire a familiei?
Abia ne-am trezit...
- Da. ... dacă nu vă supăraţi.
Eu şi mama ta avem o propunere
şi cred că e o idee grozavă...
Vrem să vă căsătoriţi aici, mâine.
Mâine.
- Poftim? Ce? - Nu.
Oricum vă căsătoriţi.
De ce să n-o faceţi aici
unde putem fi împreună,
şi unde poate să ia parte şi bunica Annie?
Nu.
Nu. Mâine e marea aniversare a bunicii...
Marea aniversare.
...şi nu vrem s-o stricăm.
Am avut 89 de aniversări, nu mai vreau încă una.
O, bunico.
Ar fi un vis împlinit
să-mi văd unicul nepot căsătorindu-se.
Un vis împlinit!
Nu vreţi să faceţi asta?
Înainte să mor?
- OK. OK. - OK.
OK. Ne ocupăm noi de totul.
Şi voi puteţi să vă căsătoriţi în hambar.
E o tradiţie a familiei Paxton.
- Oau... - Da.
Oau! Mi-am dorit întodeauna să mă mărit într-un hambar.
- Şi eu. - E un semn!
Un semn din Ceruri că sunteţi meniţi să fiţi împreună.
Trebuie să mulţumim, vă spun eu.
Trebuie să mulţumim.
Bine, ştiu că acum ar trebui să vă las singuri.
Dar suntem aşa de încântaţi! Foarte încântaţi!
- E o nebunie! - Foarte încântaţi!
Da! Plecaţi, plecaţi
Pa! Pa...
Dumnezeule..
Când va afla mama că totul e o înşelătorie,
va fi distrusă
iar bunica va muri.
- Nu va afla. - Tata...
Ce-a fost toată chestia cu nunta?
De unde i-a venit?
Probabil că l-a convins ea.
Nu vor afla..
Vor afla, Dumnezeule, Margaret!
Andrew, nu vor afla, O.K? Relaxează-te.
Totul va fi bine.
Doar nu vom fi căsătoriţi o veşnicie.
Vom fi divorţaţi şi fericiţi înainte să-ţi dai seama.
Totul va fi bine.
Bine?
Da.
- Ai vrea o cafea... - Da.
...cu scorţişoară?
Da.
Ai dreptate,
un divorţ rapid va rezolva totul.
- Absolut. - Va fi totul bine.
Va fi totul bine.
Ar fi bine să învăţ să gătesc,
ca să am grijă de soţul meu.
Vreau ca soţul meu să fie fericit,
nu să mă lase pentru altă femeie.
Haide...
Nu te părăsesc, Margaret.
Am luat-o. Las-o.
- Eşti bine? - Da.
Sti ceva? Am să plec.
Unde?
Vreau să ies să iau aer.
Bine. Acolo e baia.
Da ştiu.
Întâi mă duc la baie şi apoi afară.
Bine.
Trebuie doar să te concentrezi, Margaret.
E o relaţie de afaceri. Doar o afacere.
Totul va fi bine!
O.K, drumul e cam aiurea. Pot sa fac asta.
Doamne, cât urăsc natura.
O urăsc.
Nu se opreşte.
De ce nu se opreşte?
Opreşte-te! Opreşte-te!
Vroiam doar să iau aer.
Ce-i asta?
Ce mai e acum? Ce-i asta?
Ce-i?
Ce se aude?
Vino la mine, Margaret din New York.
Sunt eu, bunica Annie.
Văd că eşti curioasă.
Vino să vezi cum îi mulţumesc Terrei.
Nu sunt chiar atât de curioasă...
Uită-te în jurul tău.
Mama Natură ne-a dat toate astea
Aşa cum v-a adus şi pe tine şi pe Andrew împreună.
Trebuie să mulţumim.
Şi să cerem ca pântecul tău să fie foarte roditor.
Vino să dansezi cu mine, întru proslăvire.
Nu pot să stau aici?
Insist!
OK, OK, OK,
voi coborî ca să dansez cu tine.
Urmează şi ia aminte.
Haide, Margaret, simte ritmul tobelor. Acum tu.
- Eu ce? - Cântă.
Ce să cânt?
Orice-ţi vine în minte. Aşa e ritualul.
- Dar eu nu cunosc cântece. - Pentru copaci. Foloseşte-ţi vocalele.
Ham,ham,iu,iu,iu.
- Da. Cânt. - Da, cânt, cânt.
- Pentru copaci. - Da! Da!
- Pentru univers! - Universul!
Pentru fereastră, Pentru fereastră,...
Pentru pereţi, Pentru pereţi,
Mă bagi naibii în sperieţi.
- Pentru toate căţelele... - Mai tare!
Pentru fereastră, Pentru fereastră,...
Pentru pereţi, Pentru pereţi,
Mă bagi naibii în sperieţi.
Pentru fereastră, Pentru fereastră,...
Pentru pereţi, Pentru pereţi,
Mă bagi naibii în sperieţi.
Simte ritmul! Şi acum!
Să te văd cum te laşi, lasă fundul jos, ţi-e frică, ţi-e frică!
Lasă ritmul să conducă, ţi-e frică, ţi-e frică..
ţi-e frică, ţi-e frică..
Lasă ritmul să conducă, ţi-e frică, ţi-e frică..
Ce faci?
Bunica ta a vrut...
...să cânt din inimă.
Fund? Asta a venit din inimă?
Ştii cum e, m-a luat valul.
A venit telefonul tău.
Mă duc în oraş să-l iau. Vrei să mergi?
Da, vreau să merg. Vreau.
E bine dacă mă duc cu el?
Orice-ai face, va fi bun.
Dar nu te superi dacă plec?
- Du-te. - Pa, bunico.
- Eşti o nebunatică. - Tacă-ţi gura.
Nu vrei?
Hei amice!
Andrew, salut!
- Ai telefonul pe care l-am comandat? - Da,a venit. Ce mai faci?
- Grozav. Tu? - Bine.
Ola!
Hei, salut...
Ţi-aduci aminte de asta?
Da,da.
Minunat.
- Îţi aminteşti? - Da, îmi aduc aminte.
L-ai impresionat mult pe Ramon.
Când a început să plângă,
ne-am apropiat foarte mult.
- Apropo, ce-mi place mie. - Ce?
- Imi place Pringles. - OK.
Delicioase. Toate produsele Hostess.
Coca, niciodată Pepsi şi Beef Jerky.
Câţi ani ai, 13?
Uite aici
L-am verificat.
Mulţumesc, amice.
Şi am pus şi cartela doamnei tale.
- Mulţumesc. - Domniţă.
Mulţumesc frumos. Mulţumesc.
Doar... mulţumesc.
Doamne, am 37 de mesaje.
La dracu! Am nevoie de un computer.
Ai un computer acasă?
Mulţumesc. Când se termină, te anunţă
şi mai pui monezi.
- Poftim. - Ce?
-Glumeşti, monezi?
- Nu glumeşti? - Voi fi afară.
Dar ce să fac cu...
Va fi bine.
Bine. Pot rezolva asta. Sunt o femeie inteligentă.
Gata. Să vedem.
OK.
Acum...
Ce se aude?
Mă scuzaţi. Mă scuzaţi...
OK.
A fost frumos să te revezi cu Gertrude, nu?
Da.
Arăta foarte drăguţă astăzi.
Da, aşa e.
Trebuie să fie frumos să te revezi cu cineva şi să depeni amintiri.
E frumos să te revezi...
Bineînţeles... Da, a trecut mult timp.
Uite-i. Acolo. Margaret!
Avem nevoie de Margaret.
Va trebui să te furăm, domnişorică.
Nu, nu. Eu voi...
Nu te îngrijora.
Fără stripperi, şi cântat prin pădure. Promit!
- Bine... - Haide!
Nu şi tu. Sunt chestii femeieşti, nu-ţi plac
- Dar... - Haide.
OK.
Pantofii ăştia sunt buni pentru ce vom face?
Nu pot să cred că se va întâmpla una ca asta.
Mama mea a făcut rochia asta manual.
În acest magazin. În 1929.
E ciudat cum revin lucrurile la modă.
Acum închid nasturii.
Nu-ţi fă griji pentru măsuri,
pentru că Annie e cea mai bună croitoreasă din sud-estul Alaskăi.
Oau, incredibil.
Poate e cam largă în unele zone, dar în rest...
Scuze. Am pieptul mai mare.
Şi s-a întâmplat să fiu gravidă când am purtat asta...
Să vedem dacă îţi putem găsi sânii.
- Sunt undeva pe acolo! - Aia e zona...
Parcă ar fi ouă de Paşte.
Poate s-au micşorat din cauza aerului din Alaska.
- Ah, iată-i! - Ăia sunt...
Măî gândeam dacă ţi-ar plăcea...
să venim de sărbători la voi anul acesta
Ar fi frumos.
Sau am putea veni noi la voi.
Ar fi minunat.
- Nu-mi place asta. - Ce anume?
Grace, pentru numele lui Dumnezeu, avem treabă!
- Stiu, îmi cer scuze. - Du-te şi-ţi ia o cană de ceai,
termin eu asta. Du-te!
Acum, haide să facem din asta rochia perfectă.
Încă un retuş şi eşti gata.
A fost păstrat în familie de mai bine de 150 de ani.
Annie, e frumos, dar eu nu...
- Şşşt! N-am terminat. - Da...scuze.
Străbunicul meu i l-a dăruit străbunicii mele
atunci când s-au căsătorit.
A fost un mare scandal, să ştii.
El era rus iar ea din tribul Tlingit şi la vremea aia
trebuia să obţii aprobare de la fiecare membru al tribului
înainte să te căsătoreşti.
Aproape că i-au despărţit.
Şi-atunci cum de-au rămas împreună?
Ea semăna mult cu tine. Dură.
Nu accepta "nu" ca răspuns.
El era potrivit pentru ea.
Vreau să-l păstrezi tu.
- Nu pot, eu... nu... - Nu vreau să aud!
Bunicile adoră să dăruiască aşa ceva copiilor.
Ne face să credem că vom face parte din vieţile voastre,
chiar şi după ce murim.
Ia-l!
Te simţi bine, drăguţo?
Eu...
Bine, eu...
Eu doar...am vrut...
să mă asigur că va fi destul timp ca să terminaţi rochia de cusut.
Nu-ţi face griji pentru asta,
- vei fi superbă! - OK.
- Haide să-ţi scot acele. - OK.
În regulă.
Bine, urcă.
Hei, ia-o uşor!
Ce...
Vrei să-mi spui ce naiba s-a întâmplat?
Voiam doar să evadez.
- Ce s-a întâmplat? - Nicăieri. Doar, te rog, nu mai vorbi!
Acum vrei să-mi spui ce se întâmplă?
Margaret?
- Margaret! - Am uitat, bine?
Ce ai uitat?
Am uitat cum este să ai o familie.
M-am descurcat singură de când aveam 16 ani
şi am uitat cum e să ai persoane să te iubească
şi să-ţi facă micul dejun şi să zică: "Hei,
ne-ar plăcea să venim de sărbători",
şi tu să spui: "De ce nu aş veni eu să vă văd"?
Şi să-ţi dea medalioane. Tu ai toate astea aici.
Şi tu o ai pe Gertrude... iar eu distrug totul.
Nu distrugi nimic. Am fost de acord cu asta.
Am fost acolo. Îţi aminteşti?
Familia ta te iubeşte. Ştii asta?
- Stiu asta! Da! - Ştii?
Şi încă eşti dispus să-i pui să treacă prin asta?
Nu vor afla asta.
De unde ştii asta?
Chiar tu ai spus asta, Margaret.
- Şi dacă vor afla? - Chiar tu ai spus asta!
Dumnezeule, dacă mama ta va afla?
Dumnezeule, dacă află Annie?
Va face infarct!
Nu, va fi bine.
- Va face infarct! - Sa ne calmăm! Ţine-te bine!
Nu cred că prin faptul că ai luat barca
este modul corect de a-ţi exprima frustrările!
Grozav.
Acum ai decis să taci din gură! Margaret!
- Andrew! - Margaret?
- Andrew! - Margaret!
Nu ştiu să înot!
Margaret!
Du-te la geamandură!
- Ce spui? - Du-te la geamandură!
OK.
Hai, dă-mi mâna.
Hei! Hai, dă-mi mâna.
Margaret! Dă-mi...
Hai, dă-mi mâna.
Hai, te-am prins.
Te-am prins.
Hai.
La ce naiba te gândeai?
Voiai să te omori?
Tu ai întors barca, aiuritule.
De aceea se numeşte viraj.
Îmi pare rău. Îmi pare rău.
Vino aici. Te voi încălzi. Hai.
Hai, este în regulă.
Este în regulă.
Vreau să vorbesc cu amândoi.
Mama ta nu trebuie să audă de asta.
V-am spus că am să vă verific.
Ce-ai făcut?
M-a sunat domnul Gilbertson,
şi mi-a spus că dacă minţiţi
şi e foarte convins de acest lucru,
te va trimite la închisoare.
Aşa că l-am chemat aici.
- Tată. - Din fericire pentru voi,
tatăl tău a negociat o afacere în numele vostru.
Oferta asta va dura 20 de secunde
aşa că fiţi ochi şi urechi.
Tu vei da o declaraţie
prin care recunoşti că această căsătorie e o farsă
sau te duci la închisoare.
Dacă spui adevărul, ai scăpat.
Iar ea se va întoarce în Canada.
Acceptă înţelegerea.
- Nu prea cred. - Nu fi prost, Andrew.
Vrei o declaraţie? Ascultă aici.
De 3 ani lucrez pentru Margaret
De 6 luni, am început să ne vedem, ne-am îndrăgostit,
am cerut-o în căsătorie şi a acceptat.
Ne vedem la nuntă.
Deci...
eşti sigur de asta?
Nu chiar.
Adică, apreciez ceea ce ai făcut,
dar cred că...
Ai făcut acelaşi lucru pentru mine.
Nu-i aşa?
Sper că toată lumea este decentă.
Vreau să veniţi cu mine.
Este ziua de dinaintea căsătoriei.
Trebuie s-o laşi să se odihnească.
Aşa e tradiţia.
- Sărută-ţi mireasa de noapte bună. - Aveţi timp pentru...
..."fabrica de copii".
Aveţi toată viaţa înainte.
- Bine. - Să mergem!
Dacă nu mă duc, ea...
- ...se va întoarce. - Da.
Ne vedem dimineaţă?
Da.
Hei, bunico.
Mulţumesc, bunico.
Luaţi loc!
Ramone.
Ne-am adunat astăzi aici... pentru a mulţumi...
şi a sărbători...
...unul din cele mai frumoase momente ale vieţii.
Pentru a recunoaşte...
frumuseţea, onestitatea, şi modul altruist...
de dragoste a lui Andrew şi al lui Margaret
în faţa familiei şi a prietenilor,
deoarece aceştia i-au învăţat
pe Andrew şi Margaret să iubească.
Aşadar este corect ca prietenii şi familia..
Iubire, ai o întrebare?
Nu...
Atunci ce e?
Nu e o întrebare
dar am ceva de spus.
- Margaret. - Nu poate aştepta după?
Nu.
- Bună tuturor! - Bună.
Vă mulţumesc mult pentru faptul că sunteţi aici.
Am de făcut un anunţ
legat de nuntă.
- De fapt, o mărturisire... - Ce faci?
Eu sunt din Canada. Da, Canada.
Cu o viză expirată. Pe cale să fiu deportată.
Şi fiindcă n-am vrut să părăsesc
această ţară minunată a voastră,
l-am forţat pe Andrew aici de faţă, să se însoare cu mine.
Margaret, opreşte-te.
Andrew a dat întotdeauna dovadă de etică profesională.
Lucru pe care l-a învăţat de la dumneavoastră.
Şi timp de 3 ani l-am văzut muncind mai mult
decât oricine din companie.
Şi ştiam că dacă l-aş fi ameninţat că îi distrug cariera,
va face aproape orice.
Aşa că l-am şantajat ca să vină în faţa voastră şi să vă mintă.
Pe toţi.
Şi m-am gândit că va fi uşor să-l văd cum face asta.
Dar n-a fost.
Se pare că nu-i uşor să distrugi viaţa cuiva
când afli cât de minunată e.
Aveţi o familie minunată.
Nu lăsaţi asta să intervină între voi.
A fost doar vina mea.
Margaret...
Andrew, asta a fost o relaţie de afaceri
şi tu ţi-ai făcut partea dar acum afacerea a căzut.
Îmi pare rău.
Ne întâlnim la docuri,
ca să mă duci la aeroport.
- Ce-a fost în mintea ta? - Nu ştiu.
Andrew, de ce ne-ai minţit?
Lăsaţi-mî să-mi limpezesc mintea,
vă explic mai târziu.
Îmi pare rău.
Ai avut dreptate. Cartea asta e într-adevăr specială.
Am minţit pentru că am ştiut
că te voi pierde ca asistent. c
dar ai un talent extraordinar
şi sunt sigură că voi cumpăra cartea înainte să plec.
Să ai o viaţă frumoasă, o meriţi Margaret.
Ei bine, chiar că a fost o nebunie.
Oamenii vor vorbi mereu despre asta la nesfarşit.
Da. Da.
Te simţi bine?
Da... nu.
Simt că... Ştii care e problema?
Problema e că această femeie
e o mare pacoste pentru mine.
Mai întâi spune despre căsătoria falsă, asta am înţeles,
a fost stresant.
Apoi îmi lasă acest bilet.
Pentru că nu are decenţa
să mi-o spună direct în faţă.
Trei ani! Trei ani am lucrat cu această teroristă!
Niciodată n-a avut ceva bun de spus
şi acum începe.Şi scrie porcăria asta.
- Andrew. - Acum nu mai contează
pentru că am avut o înţelegere.
- Andrew. - Mă scuzi, eu..
Mă înnebuneşte.
Da, observ.
Şi ai s-o laşi să plece?
Acum ce se întâmplă?
Acum că pleci de bună voie,
formalităţile vor fi civilizate.
Odată ce aterizăm în New York, ai 24 de ore
să te întorci în Canada.
- Andrew, ce se întâmplă? - Trebuie să vorbesc cu ea.
Ce ai face asta?
N-are de-a face cu tine.
Potoliţi-vă!
N-am să te las să faci asta.
Nu-ţi cer ţie permisiunea.
Annie! Joe! Joe!
Annie! Joe!
Cred că fac un atac de inimă.
- Linişteşte-te. - Cineva să cheme un doctor.
Aşa.
Andrew.
Voi doi nu trebuie să vă mai certaţi.
N-o să vă mai vedeţi.
Sunteţi o familie.
Promite-mi că vei fi lângă Andrew,
chiar şi atunci când nu eşti de acord cu el.
Promit.
Andrew,
promite-mi că te vei strădui ca să faci parte din familia asta.
Promit.
Voi face asta, bunico.
Atunci... spiritele pot să mă ia.
Annie...
Annie?
Cred că nu sunt gata pentru mine.
Mă simt mult mai bine, fiule,
nu-i nevoie să merg la spital.
Du-ne la aeroport, te rog.
Ai mimat infarctul?
Chiar aşa?
Numai aşa puteam
să vă închid gurile şi să mergem şi la aeroport.
Nu avem autorizaţie ca să vă duc la aeroport.
Larry Ferris, nu mă face s-o sun pe maică-ta.
Am înţeles.
M-ai speriat de moarte.
Asta e. Ne întoarcem la New York.
Sunt ca Elliot Ness,
întotdeaua îi prind pe ceilalţi.
Sunt grozav.
Bine 1601, de cum stabileşti poziţia,
poţi decola.
Recepţionat, Chuck.
OK. Come on, come on, come on, come on.
Aici turnul de control!
- Chuck, aici e Drew Paxton. - Hei amice!
Am nevoie de o favoare.
Margaret e în avionul ăla şi eu trebuie să vorbesc cu ea.Poţi să opreşti avionul?
Bineînţeles.
Te ajut cu femeia ta!
- Dragonela. - Chuck, vreau
să-l opreşti! Te rog.
Nu pot să fac asta.
Nu, nu! Haide!
O, nu.
Nu!
- Care-i problema? - Margaret e în acel avion.
- Şi el n-a apucat să-i spună. - Ce să-i spună?
Că o iubeşte.
Ca să-i spună şi ea că-l iubeşte.
Dar cum de...
Dacă nu l-ar fi iubit, nu ar fi plecat.
Normal.
Sunt singurul care n-a priceput?
- Joe! - Chuck, uită-te jos!
Uită-te jos!
Aici erai!
Îmi pare rău. N-am avut ce face.
Mersi, Chuck.
Îmi pare rău, fiule. N-am ştiut ce simţi pentru ea.
Scumpule, totul va fi bine.
Jordan?
Jordan.
Jordan!
Vreau să trimiţi cutiile din biroul meu
la adresa asta. Te rog.
E aici. Adresa. OK?
- Poţi să faci asta? - Sigur.
- Mulţumesc. - Domnişoară Tate.
Da, ce e?
Hei.
Andrew...
De ce gâfâi?
Pentru că am alergat
- Din Alaska? - Trebuie să vorbim.
Da? N-am timp.
Trebuie să prind zborul 545 Toronto.
- Margaret... - Cutiile să fie duse azi...
Vreau să fiu sigură că totul...
Margaret, taci odată!
Vreau să spun ceva.
- OK. - O secundă.
Bine, ce e?
Acum 3 zile, te uram.
Îmi imaginam cum te călca taxiul.
Sau cum erai otrăvită.
- Ce drăguţ. - Ţi-am spus să taci.
Apoi am plecat în Alaska
şi lucrurile au început să se schimbe.
Lucrurile s-au schimbat atunci când ne-am sărutat.
Şi când mi-ai spus despre tatuajul tău.
Chiar şi când m-ai privit dezbrăcat.
Gol?
Eu n-am văzut nimic.
Ba da.
Dar eu n-am realizat nimic, până când m-am trezit singur
într-un hambar... fără soţie.
Îţi poţi imagina dezamăgirea mea.
Mi-am dat seama brusc,
că femeia pe care o iubesc va fi deportată.
Aşa că, Margaret...
Fii soţia mea...
Pentru că mi-ar plăcea să mă întâlnesc cu tine.
Ai încredere în mine. Nu vrei să fii cu mine.
Ba da!
Problema e că.. există un motiv
pentru care am fost singură mereu.
Mă simt bine aşa.
Şi cred că ar fi mult mai uşor, dacă...
am uita tot ce s-a întâmplat şi eu aş pleca.
Ai dreptate.
Ar fi mult mai uşor.
- Mi-e frică. - Şi mie.
N-ar trebui să îngenunchezi?
O să iau asta drept "da".
Bine.
Arată-i cine-i şeful, Andrew!
Să văd dacă am înţeles bine.
V-aţi logodit din nou.
- Da. - Da.
De-adevăratelea?
- Da. - Da.
Sigur?
Un răspuns greşit...
şi vă distrug.
- Bine. -Bine.
S-o facem!
Subtitrare downloadata de pe www.RegieLive.ro
Best watched using Open Subtitles MKV Player