api.OpenSubtitles.org is deprecated, please implement REST API from OpenSubtitles.com
Subtitrarea: Ticalosuz
Mulţumesc mult
Cu plăcere.
Mulţumesc.
Sincronizare: HDLobby@FiLELIST
Mi-am pus rochia roşie
şi pantofii cu toc.
O plăcere care e interzisă.
Hei, Ethan.
Hei, tu.
Îmi pare rău că am întârziat.
M-am tot învârtit prin staţie.
Stai fără grijă.
Abby, ele sunt Mio, Jin, Asami.
Îmi pare bine să vă cunosc.
Hei, vrei să bei ceva?
La naiba da.
Pa-pa.
Hei.
Mă întorc imediat, afacerile.
Bună sunt Abby.
Da, mi-am dat seama.
Charlie.
Îl ştiţi pe Ethan?
Cine nu-l ştie dulceaţă?
Gretchen.
Vorbeşti de parcă ai fi din Sud.
Nu, doar îmi place să vorbesc aşa.
Aşa că, Abby, abia ai coborât din avion.
De două săptămâni, de fapt.
E nebunie.
Nu m-am gândit niciodată că voi ajunge în Tokio.
Dar slujba lui Ethan este aici,
şi nu aş suporta
o relaţie de la distanţă, ştii tu?
Abby, ai nevoie de lucru?
Nu, mulţumesc.
Sunt aranjată.
Am o slujbă de editor la o firmă japoneză de avocatură.
Săraca leneşă.
Ce prestigios.
Te rog, e o glumă.
Abia dacă îmi dau ceva de făcut.
Deci cu ce vă ocupaţi băieţi?
Eu beau, şi Gretchen e o gheişă.
Nu sunt o gheişă; Sunt o zeiţă.
E prostituată.
Sunt hostess, bine?
Ce e asta?
Sunt plătită să arăt bine şi să distrez oamenii de afaceri.
Uite.
Noroc. Bine ai venit în Japonia.
Mulţumesc.
Încă o noapte fără sfârşit
alergând după umbre în întuneric.
Imposibil să tac.
Trebuie să mă descurc singură.
Vreau iubire.
Nu-ţi pot rezista.
Nu pot să pierd ce nu pot avea.
Noaptea conduc pe autostradă.
Nu te bucuri că am venit?
Ce se întâmplă?
Am un client nou.
Trebuie să plec la Osaka.
Au nevoie să meargă site-ul, ca ieri aşa că...
Şi?
Ce zici dacă vin cu tine?
Nu trebuie să lucrezi?
Îmi urăsc slujba mea stupidă.
Tu vei lucra, şi eu voi fi turistul.
Hai, am putea...
putem să ne jucăm tot weekend-ul.
Va fi nonstop, 24 din 24 iubire.
Nu o să am timp deloc să ies.
Când te întorci?
Nu sunt sigur.
Ştii?
S-ar putea să dureze ceva.
Cam o săptămână?
Ethan?
Ştii că m-ai întrebat azi noapte dacă sunt fericită că am venit?
Da.
Chiar am vrut să spun da,
dar nu am putut.
Şi asta a fost nasol, ştii?
A devenit ceva intens cu tine mutându-mă la Tokio.
Şi trebuie să recunoşti, s-a întâmplat foarte repede.
Ce vrei să spui?
Am vorbit despre asta.
Nu nu am vorbit.
Doar ai sunat şi ai spus că vii.
Ai spus că ai vrut să vin.
Nu, nu, niciodată nu am spus asta, Abby.
Ba da.
Ştiu că niciodată nu am spus asta.
Ba da.
Abby, nu simt nimic.
Aşa că acum o să fac ce trebuie să fac, bine?
Trebuie să plec.
Deci nu vii înapoi?
Nu am spus asta.
E o nebunie.
Abby, îmi pare rău.
Ştiu că e nasol.
Dar fac ce trebuie.
Sunt un călător.
Sunt mândru de faptul că pot să-mi împachetez viaţa în două valize.
Înveseleşte-te, înveseleşte-te.
S-ar putea să mă întorc.
Ethan, s-a terminat.
Dispari, nenorocitule.
Ştii, vezi m-am gândit la toţi oamenii din lume,
vei înţelege asta.
Cheile sunt lângă pat.
Te rog.
Aşteaptă.
Sunt Ethan Lăsaţi un mesaj.
Bună, eu sunt.
Uite, îmi pare rău pentru tot ce am spus.
Ştiu că e numai vina mea.
Ai avut dreptate.
Am pus presiune pe tine cu venirea mea.
Deci vreau să îţi spun că îmi pare rău,
şi aş vrea să vorbim despre asta.
Aşa că sună-mă, da?
Voi fi aici.
Bine, sper... sper că totul va fi bine.
Mulţumesc, pa.
Scuzaţi-mă?
E cineva aici?
Bună.
Nu înţeleg.
E deschis?
Mulţumesc.
Nu ştiu ce fac cu viaţa mea.
Sunt un dezastru total.
Verişoara mea Heather tocmai şi-a luat doctoratul în filosofie.
Şi iată-mă aici de patru ani renunţând la colegiul, Phi Beta Kappa...
şi nu am nimic pentru care să lupt,
nici măcar un lucru.
Şi am crezut că sunt aşa curajoasă venind la Tokyo...
dar Ethan tocmai m-a părăsit,
şi sunt,
sunt aşa singură.
Ce?
Mulţumesc.
Bine, mănâncă.
A fost delicios.
Mulţumesc.
Tăieţel.
Mulţumesc.
Uite, cât costă?
Eşti sigură?
Mulţumesc.
Nu, sunt bine, mulţumesc.
Vezi, locuiesc peste stradă chiar acolo...
Bine.
Mulţumesc.
Hanako-san?
Ştii să găteşti spaghete?
Eu?
Desigur că nu...
Este mult prea dificil.
Îţi trebuie antrenament ca să faci asta.
Am umbrela ta.
- Părinţii mei mi-au trimis un bilet. - Si am mai puţin, de 24 de ore,
şi chiar nu vreau să mă duc acasă,
aşa că te rog sună-mă, ok?
Vom vorbi în curând.
Pa.
Te pot ajuta?
Ai nevoie de odihnă.
Piciorul tău.
Bună.
Aşa.
Aici.
Nu, nu vreau să plec.
Vreau să stau aici.
Nu.
Nu, te rog, vreau să stau aici.
Nu.
Vreau să gătesc spaghete.
Nu, tu înveţi.
Profesore.
Te rog.
Te rog, lasă-mă să te ajut aici.
Lasă-mă să te ajut.
Vreau sa... vreau să ajut.
Fii profesorul meu.
Învaţă-mă.
Vreau să-i fac pe oameni fericiţi la fel cum îi faci tu.
Vreau să-i fac pe oameni să râdă cum îi faci tu.
Şi ştiu că Ethan se întoarce.
Dacă plec, atunci s-ar putea să nu-l mai văd.
Mâine.
Mâine?
Pleacă.
Mâine.
Ce?
Dimineaţă. Dimineaţă
Mâine dimineaţă.
Mâine dimineaţă la 5:00.
Este A.M.
Acum e 1:00.
Ce fac?
Ştii, părinţii mei mă aşteaptă acasă mâine.
Bună. Bună dimineaţa.
E ora 5:00 A.M.
Mi-aţi spus să vin la 5:00.
5:00 A.M.
Da.
Sunt aici.
Ce aţi vrea să fac prima dată?
De unde să încep?
Curăţă.
Ce?
Îmi pare rău, ce aţi spus?
Îmi pare rău, îmi pare rău.
Scuze.
Curăţă curăţă curăţă.
Am terminat.
Adică, mi-am dat seama că aţi vrut să curăţ oalele,
şi aşa am făcut.
Sper că e bine.
Adică, nu le-am pus la loc.
Nu ştiam unde le e locul, aşa că...
dar o voi face.
Uite?
Vrei să tai?
Nu.
Am spălat alea deja.
Sunt spălate.
Erau... sunt uscate.
Spălate.
Îmi pare rău, n-am văzut aia.
Am spălat şi am spălat.
Lasă-mă pe mine să o fac.
Te rog, lasă-mă pe mine.
O să fac eu în locul tău.
Vreau să muncesc, te rog.
E în regulă.
E în regulă voi face eu.
Fac eu.
Voi face eu.
Bine, poţi să nu mai ţipi la mine.
Fac eu.
Spăl toaleta.
Credeam că vrei să spăl toaleta.
Nu?
Ce?
Nu.
Da?
Acolo?
Ce e acolo?
Niciun hei!
Hei.
Nu!
Hei!
Mare nenorocit!
Îmi pare rău, îmi pare rău.
- Noapte bună. - Noapte bună.
Doamne,ce zi grea.
Ce?
Ce, vrei să curăţ alea acum?
Da, desigur că vrei.
Sunt încă aici şi fac aceeaşi treabă murdară.
Mă suni te rog?
Pa.
Eşti doar beat.
Ar fi trebuit să mă înveţi.
Asta era înţelegerea noastră, îţi aduci aminte?
Tăieţei.
Eu.
Tu mă înveţi să gătesc tăieţei.
Dă-o naibii.
E ridicol.
Asta e abuz.
Nimeni, absolut nimeni cu respect de sine,
nu se pune la mintea ta...
fascistule!
Am plecat de aici.
Ce?
Îmi pare rău,
cum am putut uita asta?
Curăţă.
Curăţă podelele, curăţă oalele,
curăţă toaletele, curăţă...
Nu înţeleg ce naiba spui bine?
Şi m-am săturat să încerc.
La revedere.
Curăţă.
Tatăl meu a spus să nu mă bag în nimic...
şi are dreptate.
Nu am reuşit să ţin de o slujbă mai mult de patru luni.
Am venit aici pentru că am vrut să fiu cu prietenul meu.
Şi de când a plecat...
M-am tot învârtit aşteptând să se întoarcă.
Voi curăţa pentru tine.
Voi curăţa ferestrele, oalele, podelele, orice.
M-am gândit la motivul
pentru care am vrut să rămân
şi singurul lucru la care m-am gândit,
singurul motiv a fost...
Ce?
Ai nevoie de asta?
Aşa e.
Podelele.
Sunt... sunt concediată?
Sunt concediată?
Mulţumesc.
Viaţa trece printr-un milion de umbre cenuşii,
sclavă a ceasului agăţat până e timpul de joacă
Asta e o parte din mine asta e totul,
totul în afară de obişnuit.
Lasă să iasă totul.
Dă mai tare.
O să-mi arăt partea sălbatică acum.
Ethan e aşa un nenorocit.
Puteam să-ţi spunem asta...
Dar nu aţi făcut-o.
Cred că i-am lăsat cel puţin o sută de mesaje.
Nici nu cred că a ascultat vreunul.
Ce s-a întâmplat cu tine?
M-am lovit de uşă.
Deci ce urmează acum?
Te duci înapoi în America cea frumoasă?
America cea blândă, anostă şi plictisitoare.
Mai bine mor decât să mă întorc acolo.
Nu, stau aici.
E mai bine la slujba aia de doi lei de la avocatură?
- Eu... - Nu, nu mai fac asta.
Şi ce faci?
Eu...
Fac practică, ştii, să devin...
bucătar de macaroane.
Nu e chestia aia cu tăiţeii?
Fata noastră se duce de izbelişte de tot.
Tăieţei?
Da, tăieţei.
Ce spune?
Habar n-am.
Cui îi pasă?
Uită-te le el; e minunat.
Chiar înveţi să faci tăieţei?
Încerc, da.
E minunat.
Spune-mi unde ai învăţat să vorbeşti engleza aşa bine?
Am stat în Los Angeles un an
când am fost student la colegiu.
Şi ce faci acum?
Da.
Slujba noastră e foarte incitantă.
În America, cred că se cheamă împingerea de hârtii.
Ei sunt colegii mei, Akira.
Sunt Akira.
Şi Kuma.
Spune-mi Kuma.
Sunt Abby.
Abby.
- Charlie. - Gretchen.
Gretchen.
Toshi.
E o plăcere să vă cunosc pe toţi.
De partea cui crezi că e?
E greu de spus.
E japonez.
Deci Toshi, încotro te îndrepţi?
- Tăieţei. - Tăieţei.
- Pa-pa. - Pa.
Gretchen.
Îmi pare bine să vă cunosc.
Kuma.
Charlie.
- Noapte bună. - Pa-pa.
Noapte bună.
- Pa-pa. - Pa-pa.
Aveţi careva dintre voi ţigări?
Poftim.
Mulţumesc, Charlie.
Cât e ceasul?
Aproape 5:00.
Mulţumesc că ne-ai scos în oraş în seara asta.
Cu plăcere.
Ne mai vedem?
Îţi las cartea mea de vizită.
Mulţumesc
"Toshi Iwamoto. "
Mulţumesc.
Noapte bună.
O dimineaţă frumoasă îţi doresc.
Mi-a făcut plăcere să vă cunosc.
Sună-mă.
Să mă suni,cândva.
Da?
Vrăjitoareo.
Sună-mă.
E de nepreţuit.
Cred că ştiu.
Lasă-mă să încerc. Lasă-mă să încerc.
Spanacul...
aici.
Carnea de porc.
Şi asta...
la 2:00.
Ce faci?
Nu poţi să-mi arăţi?
Arată, arată-mi.
Aici, te rog,
spune-mi ce ai vrut să-mi spui.
Eram...
Ce, eşti nebun?
Bine, bine.
Sunt aşa ratată, sunt gata să cedez.
Ai bere?
Sigur.
Mulţumesc, păpuşă.
Dramă.
O dramă nenorocită.
Nu o să crezi prin ce am trecut azi noapte.
Ciudatul care plăteşte chiria la apartamentul meu,
îşi aduce prietenii idioţi,
şi cere să le fac favoruri şi chestii.
Din când în când bine.
Adică, e un apartament ciudat.
Dar totul are o limită.
Aseară când m-am întors de la bar,
era el cu omul Godzilla
spunându-mi să-i fac o altă "favoare".
M-am pierdut.
Dacă crezi că arăt groaznic, ar trebui să vezi apartamentul.
Deci crezi că m-aş putea prăbuşi aici?
Tu.
Bună.
Hei, Abby.
Bună.
Coincidenţă.
Gretchen nu mi-a spus că locuieşti aici.
Gretchen e plină de surprize în seara asta.
E chiar aici.
Te rog.
Mulţumesc.
Unde să pun valiza?
Oriunde vrei tu.
Nu contează.
Ger...
Gretchen?
Gretchen.
Chiar am nevoie să dorm, iubire.
Toshi e aici.
Grozav.
Doarme.
Da.
Arată foarte obosită.
Ce s-a întâmplat?
M-a sunat şi m-a întrebat dacă am maşină.
Da?
A părut foarte supărată.
Viaţa ei e foarte complicată
Mie-mi spui.
Ei bine...
ar trebui să plec, probabil.
Îmi pare rău că te-am deranjat.
Nu.
Stai.
Vrei să bei ceva înainte să pleci?
Adică, ai venit până aici.
Personal, aş prefera o bere.
Da, şi eu.
Okay.
Acela e magazinul de spaghete unde lucrez.
Uşor de ajuns.
Da.
Şeful tău.
Vorbeşte engleza?
Niciun cuvânt.
Da?
Nu înţeleg nimic din ce îmi spune.
Să nu-ţi mai spun că e nebun.
Tot încearcă să mă omoare.
De ce stai?
Poate pentru ca nu am unde să mă duc.
E patetic.
Nu.
Cred că eşti pe calea către ceva.
Într-o zi sunt sigur că voi gusta tăieţei făcuţi de Abby.
Doamne, sper.
Da.
Dar tu?
Care e calea ta?
Calea mea.
Tipic japonez.
Lucrând într-o companie,
căsătorindu-mă,
să am copii,
nepoţi,
să îmbătrânesc,
şi apoi să mor.
E aşa aspru.
Când eram la colegiu, compuneam melodii.
Am avut o trupă.
Marfă.
Majoritatea timpului... eram beţi.
Şi vorbeam despre cum o să facem
revoluţia în lumea muzicii din Japonia.
Apoi desigur, am devenit salariaţi.
E ceea ce au vrut părinţii noştri.
Părinţii mei erau fericiţi doar dacă
deveneam partener la o firmă mare de avocatură.
Ciudat.
Cine ar fi crezut uitându-se la noi că avem aceeaşi problemă?
Omoshiroi ne.
Interesant.
Undeva pe drum,
Uitasem ce vreau să fac cu viaţa mea.
Câteodată când mă trezeam dimineaţa,
nu puteam respira.
De aici am început probabil cu acest obicei scârbos.
Îmi pare rău.
Am fumat ultima ta ţigară, şi eu nu mai am.
Vrei să ne plimbam?
E musonul.
Cred că trebuie să plec acasă acum...
E aproape dimineaţă.
Ai fost vreodată la muzeul tăiţeilor în Yokohama?
E un muzeu al tăiţeilor în Yokohama?
Glumeşti.
Nu glumesc.
Ce? Pe bune?
Da, pe bune.
Bine, trebuie să văd asta.
Da, deci...
să mergem atunci weekend-ul viitor.
- Da, bine. - Minunat.
O să o informez pe Gretchen.
Nu cred că e interesată.
Da, dar va fi ciudat.
Ştii, e prietena mea.
Trebuie să ştie.
Voi ieşiţi în oraş şi chestii din astea.
Dar în prima noapte,
aţi luat taxiul împreună.
Nu, nu, nu, nu, nu, nu.
Doar a împărţit acelaşi taxi cu mine.
Deci e bine?
Te sun?
Da.
E ok. Tu mă suni,
într-o sanie cu cai.
Plecăm peste dealuri,
râzând tot timpul.
Clopoţeii în coadă sună,
făcând sărbătoarea să strălucească.
E distractiv să cânţi
un cântec de sanie în noaptea asta.
Clopoţeii sună, clopoţeii sună,
sună tot timpul.
Ce frumos e să mergi
cu săniuţa, hei!
Clopoţeii sună, clopoţeii sună
sună tot timpul.
Ce frumos e să mergi
cu sania.
Hei.
Îmi doresc să te pot înţelege.
Crăciun fericit!
Americanco, du-te acasă.
Îmi pare rău.
Credeam că decoraţiunile vor arăta drăguţ
Le-am cumpărat din piaţă.
Uite.
Uită-te la culoare, la material.
Cred că porumbul poate fi frumos.
Crăciun fericit.
Mulţumesc.
Crăciun fericit.
Hei, Japonia,
am fost concediată astă seară în Ajunul Crăciunului.
Japonez fără suflet.
Japonie cu sânge rece.
Îţi spun un lucru,
nimeni nu o să o alunge pe zeiţa asta din oraş.
Cât sunt aici,
realizez mai mult că nu înţeleg
nimic de la nimeni.
Ca şi şeful meu...
Credeam că de vină e limba dar...
acum realizez că nu-l înţeleg deloc.
Este un castron cu supă.
Pentru numele lui Dumnezeu, spune-i omului să-şi revină.
Nu, nu.
Ceva este cu japonezii
şi cu felul de a face o supă perfectă.
E minunat.
Cu fiecare castron,
încerci să te apropii de perfecţiune.
Cred că e frumos.
Nu e minunat?
E nebunie.
Ascultă-mă.
Singurul mod în care poţi să supravieţuieşti în ţara asta,
e să faci ce face toată lumea:
să bei.
- Crăciun fericit - Crăciun fericit, iubire.
Mulţumesc mult.
Sunt aşa plin.
Va fi grozav.
Când eram copil,
am venit aici odată cu şcoala.
Ceilalţi copii mereu râdeau de mine,
pentru că bunicii mei au venit din Coreea.
Am vrut să fug de acei copii
şi să mă furişez pe vaporul ăla.
Vroiam să plec din Japonia altundeva.
Unde?
Nu ştiu.
Doar vroiam să plec din Japonia.
Eşti rece.
Ar trebui să te duc acasă.
Nu, nu vreau să mă duc acasă.
Mai degrabă să fiu aici cu tine.
Nu te înţeleg, şi vrei să nu mă mai loveşti?
"Nu înţeleg.
Nu înţeleg."
Domnule profesor.
Cine e tipul din fotografii?
Fotografie.
Ştii, cel pe care îl plângi?
bau-bau-bau
Boohoo-hoo.
E chipeş.
Paris.
Nu mă lovi. Nu mă lovi.
Unde te duci, durule?
Durule?
Tu eşti cel cu gura mare şi nu poţi să suporţi?
Da.
Te-am prins.
Ce,ce... s-a întâmplat?
Nu înţeleg.
Bună.
Pari serios.
Şeful vrea să mă duc la Shangai.
Nu...
Am mai auzit asta.
Cât timp?
Trei ani.
Trei ani?
De cât timp ştiai de asta?
De câteva zile.
- Nu te duci, nu?
Trebuie.
E obligaţia mea.
Doamne.
Am făcut-o din nou.
Nu vreau să te las.
Spune-le să trimită pe altcineva.
Nu aşa merge treaba în Japonia.
Dacă compania vrea să pleci, trebuie să pleci.
Dar cum să mai stai încă trei ani,
într-o slujbă pe care nu o suporţi?
Cum?
De ce nu le spui să se ducă la dracu'
şi să faci ceva... ceva care îţi place,
ceva pentru tine?
Şi să nu-mi spui pentru că eşti japonez,
pentru că e doar o scuză.
Sunt japonez.
De ce americanii cred că toată lumea trebuie să fie ca ei?
Am spus tot ce aş putea spune, pe bune.
Abby.
Ce?
Vrei să vii cu mine?
Unde la, Shanghai?
Da.
Am putea merge împreună.
Te rog.
Nu-mi face asta.
Te rog,Abby.
Te rog.
Vino cu mine.
Profesore?
Te rog, vrei să guşti din supa mea?
Te rog, profesore.
Ce faci?
Am făcut tot ce am văzut că faci, tot.
O să-mi fie dor de tine.
Şi mie.
Eşti sigură că nu vei veni cu mine la aeroport?
Nu, nu.
Va fi foarte trist.
Poţi să-mi mai spui încă o dată, doar... doar odată.
Chiar vrei să vin cu tine?
Pleacă.
O să ratezi avionul.
Pleacă.
Profesore, aşteaptă.
Sensei, te rog, ajută-mă.
Încerc mereu şi niciodată nu reuşesc.
Te rog ajută-mă.
Învaţă-mă cum trebuie să...
Dar cum?
Nu ştiu nimic despre iubire.
De fiecare dată când o simt, pleacă.
Dispare.
Şi tot ce rămâne e...
durere...
şi tristeţe.
Ne mai vedem.
Am nevoie să creez ceva pentru mine.
"Pentru mine,pentru mine. "
"Sa ku se sa. "
"Urmaş. "
Urmaş.
Tu..
urmaşa mea.
Voi fi onorată.
Unde e profesorul?
Nu pot să plec fără să-mi iau rămas bun de la profesor.
Patru Tokio, o Goddess, şi o specialitate Maezumi.
Imediat.
Hei, Abby, este un tip aici.
Spune că te cunoaşte.
Cine e? De unde?
Nu ştiu.
Mi-am urât slujba aşa că am făcut ce ai făcut şi tu.
Am renunţat.
Am început să compun muzică din nou.
Bine ai venit la magazinul meu cu tăieţei.
Subtitrarea: Ticalosuz
Sincronizare: HDLobby@FiLELIST
Începând de la oală,
şi-a folosit din timpul ei.
Inima ii bătea în piept.
Arată şi jură,
şi e a mea.
E a mea
Tăieţelul meu,
văzut de sus,
strălucind ca o perlă.
Tăieţelul meu
mi-a făcut o specialitate,
mi-a dat peste cap lumea.
Ai mai văzut
o fată pe scenă ca ea?
Pe străzile din Shinjuku,
Ţi-am promis că voi gusta şi e fericire.
M-a făcut confuz
despre ceva mai mult decât mâncarea.
Aşa este.
Ştie ce să facă.
Se mişcă în jurul cuptorului ca o dansatoare.
Trebuie să urmăresc.
Aroma mă atrage lângă ea.
Îmi pierd minţile
şi cad în genunchi ca şi cum lumea ar dispărea.
Nu, nu a făcut asta.
Ba da.
Tăieţelul meu,
văzut de sus,
strălucind în noapte ca o perlă.
Tăieţelul meu
mi-a făcut o specialitate,
şi mi-a dat lumea peste cap.
Watch any video online with Open-SUBTITLES Free Browser extension: osdb.link/ext