Rebelul
Traducerea by DeNVer
1922. Colonia Vietnameză.
Faptul că Franţa a ocupat ţara atât de mult
a condus la apariţia sentimentelor anti Franceze.
Conflictul a luat o aşa amploare,
încât rezistenta şi-a făcut apariţia în marea majoritate a oraşelor
pentru a reuşi să-i alunge pe asupritori.
Ca răspuns, Francezii angajează oameni din elita agenţilor Vietnamezi
pentru ai prinde şi distruge pe rebeli.
Returnaţi Indochina poporului ei!
Noi, rebelii Vo Trong Canh,
îl acuzăm pe Secretarul Securităţii din Indochina Franceză
de crime comise în timpul invaziei
şi îl condamnăm la pedeapsa capitală.
Grozăvia.
Şi ce dacă?
Trebuia să o vezi cu ochii tăi.
Poate înfrunta orice furtună
şi poate pleca din oraş cât ai clipi.
Nu este decât o vechitură.
Cu noul secretar manipulându-i pe rebelii ăştia
izbucnirea unui război este inevitabilă.
O să le dea oamenilor ce vor,
dar nu vor putea înţelege ce se întâmplă
şi vor cădea în propria lor capcană.
Din cauza asta e nevoie de oameni ca tine şi ca mine.
Chiar crezi că francezii vor putea să-i distrugă pe rebeli cu asta?
Felul în care vorbeşti
mă face să cred că vrei să te alături lor.
Împreună cu noi, o să fie mai bine.
Cuong, nu prea eşti vorbăreţ.
De ce nu te duci să-i întrebi pe rebeli
dacă vor să lupte alături de noi?
Cea mai simplă soluţie
este să le tăiem capul
să le strângem
şi să le arătăm ca exemplu.
Vo trong Canh nu sunt decât o adunătură de rebeli.
Scuzaţi-mă. Unde este gara?
Nu ştiu.
Un bărbat ca dvs să nu ştie asta.
Îmi pare rău.
Îmi pare rău că v-am deranjat.
Dă-i drumul mai departe!
Rămâi pe loc!
Lasă arma jos!
Las-o jos!
Ce surpriză.
De ce stai acolo nemişcat?
Ce naiba s-a întâmplat cu tine?
Unde se ascunde tatăl tău?
Vorbeşte!
Unde se ascunde?
Haide, fi fată bună
şi spune-mi.
Doar laşii torturează o femeie.
M-am săturat de ea.
Nu prea ştie să se poarte.
Cartierul General al Poliţie Secrete.
Acesta a fost cel de-al treilea asasinat recent comis.
De Cahn...
nu a avut niciodată respect faţă de Francezi.
Este un laş.
Este un nimic.
- Nimic? - Nimic.
Şi asta ce e? Tot nimic?
Mă gândesc, dacă tatăl meu ar fi fost un beţiv
şi nu ar mai fi avut niciun rang
s-ar fi simţit la fel cum mă simt eu acum.
Ce păcat
că acest copil a fost incapabil să-şi ucidă tatăl.
Sunt aici de zece ani.
Aştept de mult ziua asta.
Acum o să pot pleca acasă.
Dar odată ce am plecat
cineva trebuie să mă înlocuiască.
Adu-mi capul lui De Canh.
Dovedeşte-mi că nu eşti la fel de idiot cum a fost tatăl tău.
Spune-mi, copilă.
Spune-mi şi durerea o să dispară.
Unde este?
Unde se ascunde tatăl tău?
Nu?
Nu vrei să spui?
Eşti încăpăţânată?
Ce vrei să faci?
Cine este la comandă aici?
Cine?
Nu ar trebui să-i dăm să miroase sare ca să se trezească?
Ajunge pentru azi.
Nu te mişca.
Lasă arma jos.
Pune-o jos!
Ştiai dinainte.
Despre ce?
Despre asasinat.
Ce dovezi ai?
Am văzut cum l-ai împuşcat pe asasin înainte să apuce să facă vreo mişcare.
Foarte bine.
Sunt impresionat.
- Şi ce dacă? - Hei, aici suntem cu toţii fraţi.
Nu trebuie să-ţi spun totul.
Derue te-a văzut foarte bine.
Mă ameninţi cumva?
I-ai lăsat să-l omoare pe Secretar şi pentru ce?
- Pentru a prinde câţiva rebeli? - Din cauza asta.
Bună întrebare.
Stai jos.
Acum trebui să scăpăm de aici în viaţă.
Tatăl tău şi oamenii lui pot trăi în linişte şi pace
dacă se vor preda.
Şi să devin un trădător ca tine?
Unde ai fost?
Când este vărsare de sânge,
eroii nu mai sunt de aceeaşi parte.
Cum poate un criminal să-şi găsească liniştea?
Tu nu eşti un criminal.
Eşti un ofiţer care trebuie să respecte legea.
Ce ştii despre De Cahn?
Nenorocitul ăla mai trăieşte?
Omoară pe cineva ca el şi o sută vor apărea la orizont.
Împăratul
a fost cândva adorat ca un Zeu,
dar acum nu mai este decât o marionetă a francezilor.
Ar trebui să le cunoşti puterea şi cunoaşterea
şi să-ţi doreşti să le ai şi tu.
Franţa este cea care ne-a luat puterea.
Acum îţi fură şi sufletul prin acest drog.
Mi-au oferit un fiu nobil
Greşeşti!
Mama a fost cea care ţi-a dăruit un fiu.
Dacă gândeşti în felul ăsta
atunci nu pot să-ţi spun decât..
...fă-o de dragul mamei tale
şi nu pentru mine.
În toţi aceşti ani
ţi-ai iubit vreodată mama?
Cel mai preţios lucru din lumea asta
este dragostea unei femei.
Să nu o dezamăgeşti
aşa cum am dezamăgit-o pe mama ta
Îţi este teamă?
... trebuie să accepţi pedeapsa capitală.
Există lucruri mai groaznice decât moartea.
Bineînţeles
Dar eu am nevoie de tine în viaţă.
Este o capcană.
Iar eu sunt momeală pentru al prinde pe tatăl meu
Eşti isteaţă, dar asta nu înseamnă nimic.
Tatăl meu o să vă ucidă pe toţi!
Înainte ca mama ta să moară
i-am făcut o promisiune...
că nu am să te las să lupţi în războiul ăsta.
Nu m-am ţinut de promisiune.
Există lucruri mai groaznice decât moartea.
Ca pierderea unei fiice.
Sacrificiul tău nu-l va salva pe tatăl tău.
Există un informator în organizaţia ta.
Îţi mai aduci aminte de moartea celui care trăgea ricşa?
Şase paznici, doi ofiţeri Francezi
şi un trăgător de elită.
De ce faci asta?
Mai contează?
Nu ai nimic de pierdut.
Deschide uşa.
Rămâi pe loc.
Vino imediat aici. Întoarce-te.
Deschide!
Fă exact ce ţi-a spus. Deschide uşa.
Următoarea.
Opreşte-te!
Asiguraţi perimetrul!
Ce-a fost asta?
A scăpat, domnule.
Găsiţi-o!
Da, domnule. Aduce-ţi câinii.
Vino cu mine.
Unde suntem?
În cel mai sigur loc din oraş.
Trebuie să-ţi dau să te îmbraci cu altceva.
Cine este informatorul? Spune-mi?
Dacă ştiam, nu ar fi existat niciun asasinat.
Şi aşa nici ei nu ar mai fi avut o momeală pentru tatăl tău.
Deci, care e şmecheria?
Dacă chiar crezi că e o şmecherie, atunci de ce ai fugit?
Ce altă şansă mai aveam?
Nu am avut întotdeauna luxul ăsta.
Cu excepţia ta.
De ce m-ai ajutat?
Pentru că mai există o şansă pentru tine,
pentru tatăl tău şi pentru oamenii lui.
De ce îţi pasă de ce se întâmplă?
Nu m-ai crede dacă ţi-aş spune.
Vreau să-mi spui.
M-am săturat de toată vărsarea asta de sânge.
Este destul?
Şi acum tu îţi doreşti un fel de eliberare?
Îmi doresc să trăiesc în pace şi linişte.
Omorându-i pe cei din poporul tău?
Criminalii trebuie să fie pedepsiţi.
"Criminalii"?
Aceşti "criminali" luptă doar pentru ţara lor.
În ochii mei tu eşti un criminal!
Dacă tu simţi asta
te poţi răzbuna pentru prietenii tăi, chiar acum
Este prea uşor pentru tine.
Trebuie să trăieşti şi să faci faţă propriilor tale greşeli.
Caută pe cineva.
Trebuie să-i spun tatălui meu despre informator.
O să ai nevoie de mine ca să poţi pleca din oraş.
Ai avut o noapte lungă?
Unde este servitorul tău credincios?
Căutai asta?
Dintre toate femeile frumoasă, ai ales,
să mă trădezi pentru curva asta.
Sy!
Trebuie să scăpăm de maşina asta.
O să avem nevoie de alte acte.
Ne pui pe toţi în mare primejdie.
Doar am nevoie să mă ajuţi. Termină actele alea.
Chiar crezi că e atât de simplu?
Tocmai de asta am nevoie de ajutorul tău.
Spune-mi adevărul. De ce faci asta?
Ştii cum te simţi atunci
când împuşti pe cineva?
Ştiu că nu-ţi pot schimba părerea
dar să nu uiţi...
Dacă o vei face,
nu va mai exista cale de întoarcere.
De asemenea, tu şi fata
nu aţi fost aici niciodată.
Trebuie să mai rezolv ceva.
Dar nu mai avem timp.
Mai lasă-mă zece minute. E vorba de tatăl meu.
Dă-mi actele.
Mă simt ca un om urmărit.
Acum s-ar putea să fie ultima oară când o să-mi mai pot vedea tatăl.
Trebuie să plecăm din oraş.
Şi nu ştiu când o să mă mai pot întoarce.
Vreau să fiu mândru de tine, fiule.
Indiferent de ce se va întâmpla
nu am să uit niciodată ce i-ai făcut mamei mele.
Pe aici!
Ai văzut cumva o fată?
A văzut cineva vreo fată?
Opreşte-te!
Mâinile sus!
O să vezi ce păţeşti!
Ticălosule...
Ticălosule!
Grăbeşte-te, haide!
Mai repede.
Opreşte-te!
Să coboare toată lumea.
- Haideţi. - Urcaţi în camion.
Nu face asta.
- Nu au nimic de-a face cu asta. - De ce îţi pasă atât de mult...
Oamenii noştri s-au urcat în camionul ăla.
E timpul să-ţi foloseşti mintea, sau măcar ce a mai rămas din ea.
Gândeşte-te foarte bine.
Cuong sigur ţi-a spus ceva.
Tot ce-mi amintesc este mirosul de opiu.
Atunci dă-mi voie să-ţi împrospătez memoria.
Opreşte-te.
Te rog, serveşte nişte ceai.
M-am săturat. Lasă-mă să-i tai limba.
Şi cum crezi că o să mai vorbească?
Acum ce altceva îţi mai aduci aminte?
A spus... du-te dracu'.
Un tigru nu trebuie niciodată să-şi mănânce puiul.
Da, Colonele.
Eu sunt... Danh.
Spune-mi ce-ai aflat?
L-au omorât pe informator.
îţi mulţumesc.
Eşti un luptător pentru libertate?
- Unde au de gând să ne ducă? - La minele de fier.
Veniţi aici. O să muriţi de sete acolo.
Trebuie să-i desparţi
şi să-i trimiţi la închisoarea din Hanoi.
Cu complicitatea prizonierilor...
Mama mea a fost de origine Indo-Chineză.
Şi eu am jumătate din sângele tău.
Dar Franţa este ţara mea.
Sunt mândru de ceea ce sunt.
Şi mama ta?
Nu cumva a fost o târfă?
Ce păcat!
Am ceva de rezolvat.
Probabil am greşit în legătură cu tine.
Tessier e mort.
Ai înţeles? Este mort!
Nu eşti omul potrivi pentru o astfel de situaţie.
Cuong... a fost singurul potrivit.
Şi eu sunt potrivit, domnule.
Eşti potrivit? Eşti potrivit?
Atunci rezolvă problema asta!
Dă-mi-l pe De Cahn!
Trebuie să rămâi liniştit.
Mama! Mama!
Stai liniştit.
Tu, vino aici!
- Cum te numeşti? - Hunh.
- Hung şi mai cum? - Pham The Hung.
Greşit, idiotule.
Aici nimeni nu are un nume.
Atât timp cât vei fi aici,
nu va exista niciun nume.
De acum înainte
noul tău nume este 3709.
Ai priceput?
Acum, te mai întreb o dată.
Cum te numeşti?
Tatăl meu îmi spunea Hung.
Să presupunem că nu ai avut niciodată tată.
Bărbaţii la dreapta, femeile la stânga.
Mişcaţi-vă!
La ce te uiţi?
La pădure.
Am observat asta.
Dar aici este o închisoare blestemată.
Cum ai ajuns aici?
Pentru că nu mi-am plătit jumătate din taxă.
Eu sunt un simplu servitor.
Toată lumea este un subiect bun pentru lege.
Ce lege pedepseşte sclavia?
Nu există o asemenea lege.
Crezi că lumea se oferă voluntar să ajungă aici?
Într-un fel sau altul
toţi ajungem să fim urcaţi în camionul ăsta.
Mişcă-te! În picioare!
Nenorocitule!
Nu încerca să te joci cu mine.
Ţi-am spus să te ridici
Te rog, nu-mi rănii soţul.
Ridică-te!
Astăzi, niciun pic de hrană sau apă, pentru ăştia doi
Domnule, vă implor. Vă rog, iertaţi-l.
Domnule, vă implor.
Astăzi, niciun pic de hrană sau apă, pentru ăştia doi
Aţi înţeles?
Cred că ştiu cum putem scăpa de aici.
Linişte!
Asta a fost tot ce-ai văzut?
Au uitat cheia în contact.
Uită-te la ei.
Ai văzut vreodată o aşa adunătură de nenorociţi?
Noi trebuie să facem totul, în timp ce ei se satură de mâncare.
Trebuie să le fie teamă de noi.
Mănâncă. Nu trebuie să pierzi copilul.
Cine le-a dat de mâncare celor doi?
Cine le-a dat de mâncare celor doi
Nimeni?
Chiar nimeni?
Am să-i bat pe ăştia doi până vor muri.
Eu le-am dat.
Vino aici.
Întoarce-te.
Aruncaţi armele!
- Aruncaţi-le! - Lasă-ţi armele jos.
Mergi pe lângă calea asta ferată spre Nord.
Trebuie să găsim o gară.
Ai simţit mirosul ăsta?
A ce?
De şobolan.
Am rămas fără benzină.
Uite, gara nu poate fi departe de aici.
Vom fi în primul tren mâine.
Cred că cel mai bine ar fi să fiu doar eu în tren.
Indiferent de ce fac,
nu o să ai niciodată încredere în mine, nu?
Nu e vorba de asta.
Atunci ce?
Doar pentru că m-ai ajutat,
asta nu înseamnă că tatăl meu
trebuie să aibă încredere în tine şi nu uita ce ai...
Băiatul ăla care a fost omorât în timpul asasinatului...
a fost un băiat curajos. Cine a fost?
Doar un simplu băiat din satul meu.
Dorea ca tatăl lui să fie mândru de el.
Ce credea că ştie despre acest război?
Ştia doar că cei care ne asupresc
au venit doar să ne ia ce ne aparţine.
Când am fost în Franţa,
sau pe oriunde am fost...
Am visat că într-o bună zi
şi ţara noastră va avea asemenea lucruri minunate.
Ştiam că sunt atâtea lucruri de făcut.
Ştiam că nu toţi francezii erau oameni răi.
Ţara lor era modernizată...
oraşele, drumurile, treburile.
Dar au meritat toate aceste lucruri
să fie preţul pentru libertatea noastră?
Aveam zece ani.
Tatăl meu a fost arestat
şi acuzat pentru simpatie faţă de rebeli.
Mama a vândut toate bunurile noastre
pentru ai mitui pe oficialii francezi.
Am devenit oameni fără adăpost.
Dar cu toate astea,
nu era decât începutul.
Nu a fost de ajuns.
Vroiau mai mult.
Au vrut-o şi pe mama.
Cu toţii.
Când tatăl meu a fost eliberat
i-au spus
ce a făcut mama...
pentru al salva.
Când l-am văzut din nou, era un om terminat.
Cu timpul, părinţii mei au fost tot mai distanţi.
Atunci...
copilul unuia din nenorociţii ăia
a început să crească în ea.
I-am găsit trupul în râu,
departe de satul meu.
Nimeni nu a murit cu mai multă durere în suflet
decât minunata mea mamă.
Ce s-ar fi întâmplat
dacă am fi uitat cine suntem
măcar pentru o singură clipă?
Chiar credeai că poţi să dispari
şi să începi o viaţă nouă?
A fost un accident.
Un accident?
Un ofiţer francez împuşcat în cap.
Un accident?
Ar fi trebuit să ştie cine sunt, nu crezi asta?
De ce? Pentru că tu o protejezi pe târfa asta?
Ţi-ai ales viitoare mireasă şi deja te vezi cum îmbătrâneşti?
Trebuie să înţelegi
că poate fi ultima oară când o să-l mai văd.
Posibil. Dar fi sigură,
nu ar mai vrea să te vadă în halul ăsta vreodată.
Nu-ţi forţa norocul.
Unde trebuie să mergeţi?
Spune.
Vorbeşte!
O să-l găsesc pe tatăl tău
Trenul care merge în Nord, asta e tot ce mi-a spus.
Am să-ţi repet o singură dată...
Tu şi cu prietena ta ar fi bine să fiţi în trenul ăla.
Unde ai fost?
Am căutat gara.
Nu este prea departe.
- Nu o să luăm trenul ăla. - Nu îl luăm?
Ce s-a întâmplat?
Te-am minţit, pentru că nu aveam încredere în tine.
Unde crezi că poţi să fugi?
M-a minţit.
Atunci ce mai aştepţi?
Du-te acasă şi îngroapă-ţi tatăl.
Trebuie să-ţi spun ceva.
Trebuie să te odihneşti.
Tată?
Fiica mea.
Cine este?
Închide uşa.
M-a ajutat să scap.
Răspunde-mi.
A fost cândva un agent,
dar acum nu este decât un fugar.
Informatorul obişnuit.
Nu înţelegi.
Ştiu ce vrei să faci.
Oamenii din satul ăsta îşi riscă viaţa pentru a ne ascunde.
Nu trebuie să-mi spui asta.
Ai adus acasă un trădător.
Ar fi bine să nu faci asta.
Nu, am fost un prost.
Dar asta face diferenţa dintre noi.
- Trebuie să plecăm. - Ce este?
Cineva ne-a văzut.
Trebuie să pleci. Oamenii cred că eşti aici pentru a-mi ucide tatăl.
Ce vrei să faci?
- Dă-te la o parte! - Trebuie să ai încredere în mine.
Nu este un informator.
Lasă arma jos.
Dacă vrei să-l omori,
împuşcă-mă pe mine prima.
Tată.
Termină cu teatrul ăsta. Spune-ne cine eşti cu adevărat.
Vorbeşte!
Am să-ţi răspund eu la întrebare.
Felicitări, Locotenente.
Misiunea ta a fost îndeplinită.
Satul este în mâinile noastre.
Mi-ai lipsit atât de mult, draga mea.
Este o onoare să te întâlnesc personal.
Tatăl tău adoptiv o să meargă cu mine.
Vrei să fi un rebel?
Chiar vrei?
Atunci stai alături de ei!
Acoperiţi-le ochii.
Atenţiune!
Pregătiţi!
Dă-mi jos legătura de la ochi.
Chiar crezi că vei vedea glonţul?
Spun că acest sat este sacru.
Niciun străin nu a intrat şi apoi să plece în viaţă.
Vreau să privesc moartea în faţă.
Atunci o să fiţi cu toţi martori
la cum vor muri ai voştri.
În sfârşit
pasagerul cel mai aşteptat.
Bun venit la bord.
Te rog, stai jos.
Iar tu...
a sosit timpul să revii printre noi.
Acum mă pot pensiona liniştit.
S-a terminat.
Să plecăm de aici.
Este păcat că nu întotdeauna obţinem ceea ce ne dorim.
Vreau să vi-l prezint pe noul vostru comandant.
Colonele Renoir.
E chiar în spatele tău!
Am auzit de povestea mamei tale.
Ce păcat.
Acum ştiu ce crezi despre asta.
Nu ai putut să stai departe de toate aceste crime.
Nu eu te-am omorât. El a făcut-o.
Chiar credeai că poţi să-mi iei locul?
Acum poţi pleca acasă în linişte.
Pun pariu că te-ai simţit mai bine decât aş fi crezut.
Dar voi fi emoţionat
abia atunci când, voi sta pe scaunul lui
degustând şampania
şi sărbătorind moartea ta.
Pe poziţii!
Încărcaţi!
Ochiţi!
Tată!
Mai aveţi de câştigat o luptă.
Trebuie să apărăm cauza acestei rebeliuni.
Salvează-l pe tatăl tău.
Nu pot să vă părăsesc.
Tatăl tău reprezintă soarta naţiunii noastre.
Ţi-ai irosit întreaga viaţă luptând şi pentru ce?
Când totul s-a terminat...
nu ai reuşit să-ţi salvezi nici propria fiică.
Ridicaţi-vă. Ripostaţi în partea dreaptă.
Pe aici.
Ridicaţi-vă şi ripostaţi.
Montaţi baionetele!
Ai grijă de el.
Ăsta e ultimul.
Ridică-te. Sus!
Mai fă vreo mişcare şi o să mori.
Bătrânul sau fata...
tu alegi.
Dacă număr până la trei
şi nu l-ai omorât, am să-i tai beregata.
Unu... doi...
trei.
Am să te îngrop chiar lângă tatăl tău.
Lovitura asta blestemată chiar a durut!
Traducerea by DeNVer
Sincronizare: DISTEL subs.ro team (c) www.subs.ro
În memoria lui Tran Khai Hoang.
Subtitrare downloadata de pe www.RegieLive.ro