RELICVA
Dumnezeule...
... o Kothoga.
Căpitane !
Lăzile mele ! Ai îmbarcat lăzile mele ? Trebuie să le debarci !
Cine dracu eşti tu ? Numele meu este John Whitney.
Lăzile au destinaţia Muzeul de Istorie Naturală din Chicago.
Spune-mi dacă sunt la bord. Numai lăzi avem la bord.
Trebuie să fie descărcate ! Este extrem de important.
Nimic nu este descărcat după ce au fost la bord autorităţile vamale.
Asta e mult mai important. - Uite... te plătesc.
Daca le descarci repede. Muzeul de Istorie Naturală din Chicago.
Te rog camarade. - Nu am timp pentru asta.
Trebuie să-mi scot vasul din port. Sunt 8 ore în întârziere
şi o să vină vreme rea în curând...
Nu îti face probleme domnule, vom avea grijă de lăzile tale.
JOHN WHITNEY MUZEUL DE ISTORIE NATURALĂ
ŞASE SĂPTĂMÂNI MAI TÂRZIU
Bună dimineaţa, locotenente. Paza de Coastă a găsit-o azi-dimineaţă.
Nu ştim exact de cât timp e acolo sau cum a ajuns acolo.
Ce sunt acelea ? Sunt vechile tunele pentru cărbune.
Erau zile în care 30 de barje cu cărbune ajungeau în port.
Sunt impresionat.
Cine este la bord ? Hollingsworth.
Minunat.
Bună dimineaţa, locotenente. Tocmai am fost în partea din faţă a bărcii.
Am ceva să vă arăt.
Este un vas nu o barcă. Şi partea din faţă se numeşte provă.
Audierile pentru custodie nu au mers prea bine ?
Nu vreau să vorbesc despre asta.
Ea îl are pe Jerry ?
Care parte din "nu vreau să vorbesc despre asta" nu înţelegeţi ?
La dracu.
Fosta sa soţie a primit custodia fiului său ?
A câinelui. - A câinelui ?
Iubeşte foarte mult câinele ăla.
Nava este înregistrată în Brazilia.
A ajuns aici pe cale maritimă. Actele sunt în ordine.
E sânge.
Laboratorul încearcă să determine grupa.
Cadavre ?
Nu. Niciunul.
Când a găsit-o Paza de Coastă plutea în derivă în mijlocul lacului Michigan.
Nimeni nu ştie cât timp a stat acolo.
Ai verificat jurnalul ? - Asta facem acum.
Ai adus câinii ?
Brigada Antidrog a verificat tot vasul.
Le-am spus că pierd vremea. Asta e o răfuială între traficanţi.
Orice ar fi căutat, au găsit.
Eu cred că au venit la bord noaptea, au omorât pe toată lumea
şi au aruncat cadavrele peste bord.
Ai dedus toate astea tu singur ?
Ce a fost ? La dracu.
O pisică. Era să fac infarct. - Era o pisică neagră ?
Nu.
Ce e cu mirosul ăsta ?
Există vreun spaţiu de depozitare sub noi ?
Aşa cred. - Dă-mi aia.
Ajută-mă.
Ce miros !
Dumnezeule !
O SĂPTĂMÂNĂ MAI TÂRZIU
Mergeţi, mergeţi.
Vă rog mergeţi.
Să stăm toţi împreună.
Eu zic să mergem. Stai o secundă, în sfârşit chiulim de la scoală şi tu vrei să mergem la un muzeu.
După aia poate vrei să mergem la bibliotecă.
Sunt mumii înăuntru. Ochi în borcane. Chestii moarte.
Vezi, eu nu înţeleg chestiile astea.
Uite, mergem cu ei, aruncăm o privire, şi plecăm.
Oricum nu putem merge încă la jocuri mecanice.
Am fi observaţi.
Atunci care-i problema ? Ţi-e frică ? - Nu, nu mi-e frică.
Părinţii voştri nu v-au învăţat să nu vă zgâiţi ?
Ai tăi nu te-au învăţat să nu te îmbraci pe stradă ?
Bună dimineaţa dr. Green. - Bună dimineaţa.
Doctor ? Ce fel de doctor eşti ?
Sunt biolog pe probleme de evoluţie.
Ce e aia ? - Cineva care încearcă să vadă
cum vom evolua.
Profesoara voastră o să vă caute.
Umblaţi, nu fugiţi. Umblaţi.
Bună dimineaţa dr. Green - Bună dimineaţa Fred.
Copiii ăştia mă înnebunesc.
Ai grijă. Ei sunt viitorii sponsori.
Trebuie să vorbesc cu tine despre bursa ta.
Ai aflat deja ? Am auzit unele lucruri.
Nu am primit aprobare ? - Nu este chiar aşa de rău.
Doar că Fundaţia Blaisedale a hotărât să-şi amâne decizia.
Să o amâne ? De ce ?
Greg Lee candidează pentru aceeaşi bursă.
Greg ? Am crezut că el a primit deja o bursă.
Acum candidează pentru alta.
Poate să facă asta ?
Încă una ?
Nu îşi dă seama că trebuie să îmi întrerup lucrul dacă nu primesc banii ăia ?
Nu cred că s-a gândit la asta.
Nesimţitul ! - Ai puţină încredere în tine.
Eşti mai bună decât el. - Încredere ?
Haide, nu este sfârşitul lumii. Este doar puţină concurenţă.
Gala va fi peste 2 zile. Şi soţii Blaisedale vor fi acolo.
Ştii... Blaisedale.
Îmbracă-te într-o rochie de petrecere
iar eu te voi prezenta lor, şi tu le vei arăta cât de inteligentă eşti.
Eu vreau doar să-mi continuu munca.
Şi Greg va fi acolo,
agăţat de soţii Blaisedale ca un rac.
Ai introdus mostrele de gecko şi de şopârlă ?
Sunt în replicator. Avem o mostră mare.
Baza de date e online ?
Momentan, însă nu ştiu pentru cât timp.
Salut Greg, ce bine îmi pare să te văd.
Cum merg cercetările ? - Bine.
Eu doar...
Ai ceva ce ţii să-mi spui în mod special ?
Bineînţeles că nu. Dacă ar fi fost, ai fi venit să îmi spui.
Am tot dreptul să candidez pentru orice bursă.
Deci mă ocoleşti, şi te duci să candidezi pentru bursa mea ?
Nu este bursa ta până când nu o primeşti.
Dacă nu o primesc, nu mai am de lucru.
Personalul meu nu mai are de lucru.
Nu ar trebui să priveşti totul aşa de personal.
DR. WHITNEY ANTROPOLOGIE
Margo, ce surpriză!
Eu am rugat-o pe Margo să ni se alăture. Sper că nu te deranjează.
Bineînţeles că nu.
Încă nu avem nicio veste din partea lui John, dar au sosit lăzile astea azi-dimineaţă.
Trebuiau să fie pe un vas,
numai că a fost o încurcătură în Brazilia, şi nu au mai ajuns.
Au fost trimise prin avion.
Uită-te la asta.
O Kothoga.
E posibil.
Şi care era specialitatea acestui zeu ?
Un trib sud-american, Zenzera, despre care se credea că nu mai există,
a făcut un pact cu Satana, pentru a le distruge inamicii.
Aşa s-a născut Kothoga, fiul Satanei.
Ai din nou acea privire...
De ce mai finanţăm expediţiile lui John Whitney ?
Dacă superstiţiile ar fi acelaşi lucru cu ştiinţa.
Antropologiştilor le este permis să creadă în mituri. Asta este o parte a meseriei lor.
Orice ar fi, expoziţia noastră de "superstiţii", aduce câştiguri semnificative muzeului.
Şi din asta ai şi tu de câştigat.
Folosirea superstiţiilor pentru a atrage oamenii la muzeu,
este ca şi cum ai folosi stripteuze pentru baletul Bolşoi.
Dacă ar face asta, probabil aş merge şi eu la balet.
Crezi că cei de la Departamentul Restaurări ar putea face ceva cu asta ?
Bineînţeles, probabil chiar şi la timp pentru inaugurare.
Ce era în cealaltă ladă ? - Cu excepţia frunzelor, nu mai era nimic.
Goală ? Nu era vreo listă a conţinutului ? - Trebuie să fi fost ceva aici.
Lăzile erau bătute în cuie când au ajuns.
Ciudat...
Crezi că astea sunt ouă ? - Mai degrabă ciuperci, probabil parazite.
Cel mai bine e să nu riscăm.
Corect. Să incinerăm lăzile şi frunzele.
Bineînţeles că poţi, Margo.
Atenţie, vă rugăm. Muzeul se va închide în 15 minute.
Chestiile astea sunt tari.
Nu cred că ar trebui să fim aici.
Nu fi aşa de pămpălău.
Atenţie, vă rugăm. Muzeul este acum închis.
O să avem probleme mari.
Ce crezi că o s-o facă ? - O să ne bage în închisoarea muzeului ?
Johnson ? Davis, tu eşti ?
Dr. Green ! Am lucrat până la os.
Te rog lasă-mă acasă ! - Am nevoie de odihnă.
Ok, băieţi, puteţi termina mâine dimineaţă.
Mergeţi acasă.
De ce nu începem să strigăm ? - Cineva ne va arăta unde este ieşirea.
Şi le vor suna pe mamele noastre
şi le vor spune că am chiulit azi de la şcoală.
Idee genială.
Omule, aici este o scară interesantă.
Nu ! Haide să plecam de aici.
Eşti speriat ?
Este cineva aici ?
Josh ? - Josh, unde eşti ?
Josh !
Deja nu mai este distractiv.
Fricosule ! Era să te scapi pe tine.
Termină. Nu ai auzit ceva ?
Ce este ? - Nu ştiu.
Hai să mergem.
Nu simţi un miros ? - Ai tras un vânt, aşa-i ?
Nu în ultima vreme.
Hai să mergem de aici.
Extraordinar.
Ţine-te bine locotenente. - Vreau să-i interoghez pe toţi cei care lucrează aici,
indiferent dacă au lucrat ieri sau nu, şi dacă au lucrat, vreau să ştiu între ce ore au lucrat, în ce sector,
şi dacă au văzut victima, la ce oră şi unde.
Cine a fost ultima persoană care a părăsit clădirea ieri ?
Un anume dr. Green. - Bun, vreau să vorbesc cu ea.
Ai auzit ce s-a întâmplat ? - Nu. Dar presupun că o să-mi spui tu.
Cineva a fost ucis.
Asasinat.
Dumnezeule ! - Nu vor să ne spună cine.
Tot ce ştiu este că au izolat tot subsolul. - Asasinat ?
Pun pariu că a fost Colonelul Mustar cu un deschizător de conserve.
Ce ? Crezi că sunt cretin - Aşa-i ?
Dvs sunteţi dr. Green ? - Da, eu sunt.
Veniţi cu mine vă rog.
Du-i pe amândoi la secţia 15.
Vreau declaraţii detaliate, şi prezenţa unui psiholog.
Paza muzeului vrea să ştie dacă pot redeschide porţile.
Nu. Verifică dacă camerele video nu au înregistrat ceva.
Am făcut deja asta. Nu au camere video aici jos. - Vă pot ajuta ?
Locotenentul D'Agosta vrea să vorbească cu mine.
Vrea ? - Dânsa este dr. Green.
Sunt locotenentul D'Agosta.
Vreau să vă pun nişte întrebări, dar acum n-am timp. Pot să vă găsesc mai târziu ?
Pot să mă duc în laboratorul meu ? - Nu încă.
Nu încă. Vom elibera zonele de lucru cât mai curând posibil.
Şi eu ce-ar trebui să fac ? - Vă savuraţi cafeaua domnilor ?
Ce miros ! Du-te până afară, Martini.
Ok.
Ţi se pare familiară scena ? - Da.
Asta nu e bine deloc.
Şi eu credeam că cel mai groaznic mod de a muri este acela de a fi mâncat de un rechin.
Se pare că smulgerea capului nu mi-a trecut prin minte.
Unde-i este capul ? - Acolo lângă chiuvetă.
Locotenente D'Agosta...
Dumnezeule !
Scoateţi-o de aici.
Locotenente, vino aici.
Nu, nu călca peste cadavru.
Aduce ghinion.
Pe podea este o ţigară pe jumătate fumată.
Se pare că băiatul nostru fuma în timp ce era pe toaletă.
Fumatul este o infracţiune minoră. Decapitarea mi se pare prea mult.
Analizează sângele de pe pereţi. Şi fă o analiză balistică.
Punctul de plecare, viteza, forţa. Tot ce trebuie.
Cercetaţi în echipe de câte doi. Nimeni nu merge singur.
Muzeul nu se va deschide până când fiecare cameră nu este cercetată. Începeţi !
Întrebarea este: care e legătura dintre un paznic la un muzeu
şi o răfuială între traficanţi de droguri de pe un vas sud-american?
Nu am idee. - Răspunsul este: probabil niciuna.
Dr. Cuthbert ?
Locotenent D'Agosta, Biroul Omucideri, Poliţia Chicago.
Tom Parkinson, directorul pazei muzeului.
Aţi identificat victima, locotenente Agostino ?
D'Agosta. Numele victimei este Frederick Ford.
Freddie Ford ? Ce lucru teribil !
Aş spune că cineva era foarte supărat pe el.
Aveţi vreo idee despre cine ar putea fi vorba ?
Era un om foarte drăguţ. Nu am nicio idee. - Eu de-abia l-am cunoscut pe tip.
Locotenente, nu vreau să diminuez importanţa acestei tragedii sau a investigaţiei dvs.,
dar ce se va întâmpla cu muzeul ?
Voi efectua ancheta în etape.
Veţi avea acces în birouri, după ce vom verifica întreaga clădire
şi vom constata că nu există niciun pericol.
Dar expoziţia când va fi redeschisă ?
Urmează să inaugurăm o expoziţie importantă.
Conducerea v-a sustine o pre-inaugurare aici mâine seară.
Este foarte important pentru noi.
Nu pot să vă spun exact când...
Am investit foarte mult în asta, şi ar fi un dezastru dacă ar trebui să amânăm.
Vom verifica birourile şi laboratoarele, pentru ca să puteţi să vă reîncepeţi lucrul.
Nu va mai dura mult. Cât despre zonele deschise publicului,
s-ar putea să avem în libertate un ucigaş foarte periculos.
Şi trebuie să fiu sigur că nu este aici.
Dr. Green...
As dori să vă pun nişte întrebări.
Ok.
Ce era chestia aia la care vă uitaţi ?
Grupări de ADN. Aţi venit până aici ca să vă documentaţi în legătura cu ADN-ul ?
Nu.
Sper că nu va deranjează să umblaţi. Trebuie să înapoiez mostrele acestea.
Dacă arăt obosit, v-aş ruga să mă anunţaţi.
Din ce este supa azi ? - Rhinocerous Megarhinus.
Prepară supă de rinocer ?
Acela este un bazin de macerare.
Jupuim animalele, le aruncăm în apă caldă, aşteptăm până cade carnea,
iar după aceea le dăm drept hrană gândacilor. - Gândacilor, adică insectelor ?
Gândacii domestici sunt o specie foarte întâlnită.
Mănâncă carnea de pe aproape orice, lăsând oasele curate.
Aveţi grijă. Cineva a lăsat uşa deschisă aseară şi gândacii şi-au luat tălpăşiţa.
Mai bine decât să se ducă la o cafea. - Îmi cer scuze că ai văzut lucrurile groaznice
de la scena crimei.
L-am salutat pe acel om în fiecare zi în ultimii şase ani.
Puteai să închizi uşa.
Îl cunoşteai bine ? - Nu.
Aşteaptă !
Este cu faţa în sus ?
Nu. În jos. - Nu o atinge. Aduce ghinion.
Să nu îmi spuneţi că sunteţi superstiţios.
Îmi pare rău, dar aici fiecare ban contează.
Ce este aici ?
Asta este zona de depozitare pentru colecţii.
Muzeul are peste 3 milioane de specimene.
Expoziţiile prezintă doar 2% din ceea ce deţine muzeul.
Nu pare un loc foarte bun pentru a aprinde un chibrit.
Paza muzeului susţine că dvs. aţi fost ultima persoană care aţi plecat aseară.
Aţi văzut sau auzit ceva ciudat ?
Nu.
Mi s-a părut că aud ceva când plecam, dar putea să fie orice, pentru că eram obosită.
Ce poţi să-mi spui despre John Whitney ? - Îl cunoşti ?
Din păcate
biroul său a fost vandalizat aseară.
Ai idee ce putea să fie în biroul său, încât cineva să vrea acel lucru foarte mult ?
Nu am idee de ce cineva ar dori ceva ce-i aparţine lui John Whitney.
Însă părerea mea este obiectivă.
L-ai văzut vreodată pe John Whitney împreună cu Fred Ford ? Erau prieteni ?
Nu.
John Whitney consuma sau vindea droguri ?
Nu cred.
John Whitney nu se afla în Brazilia pentru a aduce droguri, ci doar relicve insignifiante.
Brazilia ? - Da. Au sosit ieri nişte lăzi de acolo.
Ce era în ele ? - Într-una era o relicvă distrusă.
Şi cealaltă era goală. - Deci nu era nimic înăuntru ?
Asta înseamnă "goală".
Ar fi putut să fie deschisă anterior ? - Era sigilată.
Putea să fie deschisă înainte, şi după asta sigilată ? - Presupun că da.
Ce vrei să insinuezi ? Că erau droguri în cutie ?
Nu insinuez nimic. Unde sunt lăzile ?
Au fost arse. Relicva se află la departamentul Restaurări.
Perri Masai, geniul nostru în restaurări ... locotenentul D'Agosta.
Asta este relicva lui John Whitney. Cel puţin ce a mai rămas din ea.
Ai vreo idee cum arată ?
Este greu de spus. Este ceva Quimera.
Ce este Quimera ?
Este o combinaţie de creaturi, pe care persoanele superstiţioase
le văd ca pe un zeu sau inamic.
Ce fel de persoane superstiţioase ?
Aici este cartea mea de vizită, în cazul în care vă mai amintiţi ceva.
Cu plăcere...
Locotenente D'Agosta
este o plăcere să vă revăd în aşa circumstanţe alarmante.
Şapte decapitări într-o săptămână.
Nu detestaţi persoanele care întotdeauna doar iau capete şi niciodată nu le dau înapoi ?
Eşti rea, Matilda.
Autopsie asistată de locotenentul D'Agosta, Departamentul Omucideri, Poliţia Chicago.
Am auzit că fosta ta nevastă a primit custodia câinelui.
A apărut deja pe Internet ?
Nu ar fi trebuit să ai întârzieri la plata pensiei alimentare.
Mascul afro-american,
vârsta de aproximativ 55-60 de ani.
Înălţime 1,65m. Împreună cu capul probabil 1,80m.
Aproximativ 73 de kilograme.
Număr nedeterminat de tăieturi începând din regiunea pectorală stângă,
de-a lungul sternului, finalizându-se în regiunea abdominală dreaptă.
Pectoralii majori şi minori
sunt larg separaţi.
Există semne de dehiscenţă spontană.
Procesul de strangulare a fost întrerupt, şi cutia toracică a fost deschisă.
Şi acum capul.
Capul a fost decapitat, între axă si atlas.
Partea occipitală a calvariului
şi jumătate din zona parietală a fost strivită,
sau mai bine spus găurită, şi apoi înlăturată,
lăsând o gaură de aproximativ 12cm în diametru.
Craniul este gol.
Creierul pare să fi căzut,
sau extras prin această gaură.
Cu ce armă s-ar fi putut face astea ?
Ceva mare.
Creierul este grav traumatizat
şi pare să fi fost secţionat în zona medulla oblongata.
Organul Varolli este intact, însă separat.
Telencefalul este separat de encefal şi...
Stai o secundă, creierul acesta este uşor.
Chiar şi pentru un bărbat.
Ceva lipseşte. Unde este restul ?
Aici ai tot ce am găsit. - Nu există regiunea talamică.
Nu există glanda pituitară.
Despre ce vorbeşti ? - Talamusul şi hipotalamusul
reglează temperatura corpului,
presiunea sângelui, bătaia inimii
şi sute de hormoni din cursul sângelui.
Nu eşti de acord Fred ? - Ba da. Nu tace niciodată din gură.
Ăsta a fost rapid.
ANALIZELE TERMINATE
Glicotetralină colagenoide...
Hormonatirotropică Weinstein.
Adenasină, oxitoxină,
monoxitocină, supressină...
Hormoni.
Aceasta ciupercă este plină de hormoni.
Hormoni animali. Ce fel de ciupercă este asta ?
Hollingsworth ? Sper că îţi întrerup cina.
Caută ce dosare avem despre cadavrele de pe navă.
Dacă sunt făcute autopsii,
verifică dacă lipseşte vreo parte de creier din capete.
Nu mă interesează cât de mult durează.
Lasă-mă să te întreb ceva...
Cum dracu obţine cineva custodia unui câine ?
Noapte bună. - Noapte bună, doamnă.
Bună dimineaţa, locotenente.
Destul de extravagant.
A durat 7 luni aranjarea.
Sper că petrecerea din seara asta va putea avea loc.
Şi eu.
S-ar putea să aveţi o persoană foarte nebună în această clădire,
şi nu cred că vreţi să îşi facă apariţia în seara asta.
Nu, nu am putea permite asta.
Asta e o acţiune importantă, nu ?
Foarte importantă.
Petrecerea asta va strânge mulţi bani. - Foarte mulţi bani.
E o petrecere foarte importantă. Va veni primarul, mass-media.
Firme mari, care oferă multe burse mari. Limuzine... O petrecere foarte mare.
Îl vom găsi pe tipul ăsta, şi petrecerea va putea avea loc.
Locotenente, îţi place somnul afumat, şi chestiile alea mici prăjite şi rotunde ?
Nu cred că am mâncat niciodată.
Dacă nu îţi prinzi omul, vei avea cam 130 de kg din ele.
Ai încercat vreodată latte cu lapte de casă ?
Foarte fin.
Eu prefer espresso.
Ce ştii tu despre astea ? - Ştiu că îmi place espresso.
Dar ai încercat vreodată latte ? - Nu.
Trebuia să fie o uşă pe aici pe undeva.
Aici e.
Haide ieşi, oriunde ai sta ascuns...
Nu am idee unde ne aflăm acum.
Poate nu privesc eu harta corect.
Uită-te la asta.
Dumnezeule ! Asta-i o urmă de picior ?
Trebuie să fie înalt de 2 metri. - Pare a fi sânge.
Cred că este sânge.
Bună dimineaţa locotenente. Cum te simţi azi ?
Ce ai descoperit ?
Am verificat în legătură cu hipo...
Hipotalamusul.
Exact... La ce capete am reuşit să recuperam de pe Santo Morales,
erau destul de descompuse,
dar le lipsea la toate hipotalamusul.
Mulţumesc, Hollingsworth.
Este repetarea sistematică, a unor secvenţe de 3,
care sunt unice pentru fiecare individ.
Dar înainte să începem testarea ADN-ului,
trebuie să putem identifica mostra.
Cu ajutorul dvs. financiar,
complicata şi minuţioasa operaţiune de identificare a specimenelor
va deveni una rapidă si exactă.
Procedeu...
Un mod, un sistem !
Doar daţi-mi banii ăia nenorociţi.
La dracu.
Cei de la tine din laborator, mi-au spus unde te pot găsi.
Eu doar repetam.
Ai fost foarte bună.
Final excelent.
Aşteaptă.
Care este exact domeniul tău de activitate ? Biologia ?
Biologia evoluţionistă.
Încă mai evoluăm ? - Unii dintre noi.
Uite, locotenente, eu sunt foarte ocupată acum. Şi nu am timp de discuţii.
Aş dori să vă invit în oraş, dr. Green.
Cred că mai există ceva ce îmi puteţi spune despre munca lui John Whitney.
Vă voi duce la dr. Frock, custodele muzeului.
El vă va putea explica despre John Whitney, mai bine decât mine.
Sunt Margo.
Pe cine mi-ai adus ? - Un poliţist, locotenentul D'Agosta.
Cum merge extincţia treptată a rasei umane ?
Fac ce pot să menţin ordinea.
Tu şi cu locotenentul aveţi aceleaşi credinţe. Şi el este foarte superstiţios.
Nu ştiu ce să zic la partea cu "foarte".
Te rog să o ierţi pe Margo. Ea consideră că ştiinţa trebuie să distrugă mitul
şi în consecinţă are foarte puţină răbdare cu oamenii superstiţioşi ca noi.
Margo, ţi-am povestit vreodată experienţele mele
cu tribul Ki din Bechuanalandia ?
Da, de mai multe ori.
Lui nu i le-am spus.
Tribul Ki credea că durerile de cap
sunt cauzate de vrăjitorie.
Şi familia victimei, identifica vrăjitorul
iar apoi îl omorau.
Apoi familia vrăjitorului,
considera că trebuia să răzbune moartea lui
şi mergea şi omora victima cu dureri de cap.
Cred că vă daţi seama cum s-a sfârşit totul.
Ce este aceea ?
Miracol medical. Nimeni nu a mai avut dureri de cap.
Locotenente, ce ar putea vrea un poliţist superstiţios de la un bătrân ca mine ?
Vrea informaţii despre John Whitney.
Crezi că există vreo legătura între vandalizarea biroului lui John şi crimă ?
Probabil. Ce făcea John Whitney în Brazilia ?
John e antropolog. Studia în Brazilia triburile antice,
ritualurile lor, relaţiile lor sociale, cultura lor.
Când aţi primit ultima dată veşti de la el ?
Nu am avut nicio veste de la el luni de zile,
dar ieri am primit un artefact splendid.
Da, l-am văzut si eu.
Artefactul este important pentru mine locotenente, deoarece poate aduce lumină asupra unei teorii ştiinţifice,
pe care eu o dezvolt de ceva timp.
"Efectul Calisto". - Ce este acela ?
Este o idee des întâlnită, conform căreia viaţa a evoluat treptat
prin selecţie naturală.
Dr. Frock sustine că uneori există schimbări bruşte în evoluţie
care creează specii groteşti, cu durata de viaţă scurtă.
Deci, John Whitney, se afla în Brazilia studiind ritualurile antice ale triburilor.
Ritualurile astea pot avea legatură cu...
... extragerea hipotalamusului uman ?
Ce aţi spus ? - Hipotalamusul uman ?
Nu contează.
Simţi mirosul ?
Este acelaşi miros întâlnit, când l-au găsit pe paznicul acela mort.
Ar fi bine să chemam întăriri.
2-4, 2-4, aici 2-6. - Mă auziţi ?
La dracu, radioul nu funcţionează aici.
Ce dracu a fost asta ?
A fost în faţa noastră ? - Este greu de spus.
Tipul era un violator condamnat, suspect în doua crime, două condamnări,
şi se potriveşte portretului oferit de cei doi băieţi.
Cei doi nu l-au văzut comiţând crima.
L-a atacat pe McNelly cu un topor.
Daca vrei să decapitezi pe cineva, toporul este arma perfectă.
Ştiu... ştiu...
Atunci care e problema ?
Ceva nu e bine. - Ce nu e bine ?
Ceva. - Ceva, ce ?
Eşti un ghimpe în cur, ştiai asta ?
Hei, vine "poliţistul de la închirieri".
Scuze.
Mă ajută cineva aici ?
Felicitări, locotenente. Se pare că v-aţi prins criminalul.
Probabil. - Probabil ?
Probabil.
Omul era plin de sângele paznicului mort,
avea la el portmoneul lui, a încercat să taie capul poliţistului cu un topor.
Aveţi nevoie de o dovadă video ?
Asta ar ajuta. - Asta e nebunie.
Ceva nu e bine.
Avem un vagabond, care se distrează smulgând hipotalamusul oamenilor ?
Ce vrea să facă ? Să înceapă o colecţie de hipotalamusuri ?
Tipul se urcă într-o navă care vine din Brazilia, omoară pe toată lumea de la bord,
şi ia un taxi până la muzeu, unde se ascunde într-un dulap în subsol.
Eu nu ştiu nimic despre nave din Brazilia,
dar este limpede pentru mine că acest om l-a omorât pe Frederick Ford.
Doi plus doi după mine este egal cu patru!
Trebuie să permiţi desfăşurarea galei în seara asta.
Eu nu "trebuie" să las nimic să se desfăşoare în seara asta.
Cretinule.
Locotenente... - Am găsit asta sub patul tipului.
Jaime Martinez.
El era una dintre victimele de pe Santo Morales.
La dracu. - Ăsta e omul nostru cu siguranţă.
Locotenente, e pentru tine.
Cine e ?
Aici primarul Owen. - Care este numele tău mic locotenente ?
Vicent. - Pot să îţi spun Vincent ?
Sigur. - Tu mi te poţi adresa cu "excelenţa dvs."
Vicent, eu aştept cu multă nerăbdare gala din această seară.
Şi soţia mea. Şi-a cumpărat o rochie superbă, pentru a-i pune în evidenţă spatele.
Ai văzut vreodată spatele soţiei mele ? - Cred că nu, excelenţa dvs.
Eşti unul dintre puţinii oameni din Chicago care nu l-au văzut.
Din cauza lui am fost eu ales.
Pun pariu că nu mai ştii ce să spui. - Nu, domnule, nu ştiu.
Gala din seara asta este foarte importantă.
Este importantă pentru muzeu, este importantă pentru soţia mea,
este importantă pentru oraş.
Şi este foarte importantă pentru dl si dna Blaisedale.
Ştii cine sunt ei ? - Nu.
Sunt prieteni foarte buni cu mine,
şi sunt prieteni foarte buni ai oraşului. Foarte buni prieteni.
Am fost foarte supărat când am aflat că vor fi dezamăgiţi în seara asta.
Asta până când am auzit vestea bună, că ai prins asasinul.
Chestii groaznice. Oricum, te-am sunat pentru a te felicita pentru o treabă bine rezolvată.
Sunt foarte fericit că gala va avea loc în seara aceasta.
Îl voi suna personal pe şeful tău, să-i spun cât de fericit sunt.
Voi închide tot muzeul personal, şi voi deschide doar zona pentru gală,
şi voi menţine prezenţa politiei pe durata galei.
Cât de multă prezenţă a poliţiei ?
Atâta câtă consider eu necesară.
Spune-i lui Bruce
că mai vreau să fac o verificare cât timp este închis muzeul. Adu-mi o echipă de câini.
Am verificat deja cu câinii, chiar după ce am găsit cadavrul.
Atunci găseşte câini mai buni. Mă duc eu cu ei, iar tu vei veni cu mine.
Demestiv Vulpinus...
Este gândacul domestic.
Are compatibilitate de 33% cu Hemidactylus Turcicus.
Hemidactylus Turcicus... - Ce naiba este asta ?
L-ai văzut pe Greg ?
Este acolo jos.
Buna seara, dle si dnă Blaisedale.
Ce minunat arătaţi în seara asta.
Eu sunt Greg Lee.
Sunt Greg Lee, dle Blaisedale. Ce elegant arătaţi în seara aceasta.
Bună seara, dle Blaisedale.
Nu ştiam că aveţi o fiică.
Scuză-mă, nu vreau să-ţi întrerup mica întâlnire.
Nu mergi la petrecere în seara asta ? - Mă duc, nu îţi face speranţe.
Poţi să identifici speciile astea ?
Acum ai nevoie de ajutorul meu ?
Poţi să le identifici sau nu ?
Hemidactylus Turcicus. E o specie de şopârlă turcească.
Şopârlă ? - Da, o şopârlă.
Ştiu ce este o şopârlă.
ADN de gândac şi de reptilă în aceeaşi grupare ?
Poate că sursa este contaminată. - Nu este contaminată. Eu am adunat celulele.
Atunci de vină este software-ul tău.
Desigur că as fi şocat să cred că nu are precizie de 100%.
Acum poţi să te întorci la Blaisedale.
Mi se pare că am terminat toate pregătirile.
Ştii că vor închide aripa asta curând ? Sper că nu vrei să ratezi petrecerea.
Voi fi acolo.
Vom începe de la subsol din partea estică şi vom căuta spre vest. Aţi înţeles ?
Da.
Ai pregătit ceva pentru câini ?
Pollux !... Castor !
Margo ! Eşti aici ?
Sunt la microscopul electronic.
Haide, este timpul pentru petrecere.
Nici măcar nu te-ai îmbrăcat încă.
Trebuie să te uiţi peste asta.
Nu voi privi nimic până nu te vrei îmbrăca.
Parazitul de Greg o să-ţi fure bursa de sub nas
dacă nu te duci acolo şi începi să te apuci de lucru.
Bine, bine.
Încearcă să ghiceşti ce este aia.
Nu cred că am văzut aşa ceva niciodată.
E un gândac domestic.
Domestic ? Eşti sigură ?
Ţii minte frunzele din lada lui Whitney ? Gândacul acela a mâncat o parte din ele.
Am făcut analize la nişte celule, pentru a găsi o potrivire.
Rezultatul a fost un gândac domestic,
dar analizele au relevat şi un procent mare de ADN reptilian.
Reptilian ?
Trebuie să fie o greşeală, Margo. - Am repetat analizele de trei ori.
Trebuie să fie ceva pe frunze. - Uită-te la foaia imprimată.
Mulţi hormoni.
Gamaglobulină, A, X, Y, pozitivă,
stenogramă inversată ?
Asta este o enzimă care se găseşte întotdeauna în asociere cu un virus.
Această plantă este infectată puternic cu un virus.
A preluat controlul asupra unor celule ale plantei
şi şi-a inserat propriul material genetic în genele plantei.
Dar de ce un virus ar codifica proteine animale ?
Dle Primar.
Ce credeţi despre expoziţie ? - Sunt foarte mândru.
Sunteţi superstiţios ? - Numai pe timpul alegerilor.
Haide Castor ! Haide !
Aţi găsit ceva ? - Nimic încă.
Sunt foarte multe mirosuri străine aici, şi le pot afecta simţul olfactiv.
Trebuie să avansăm încet. - Haide, Pollux !
Eşti foarte elegant în seara asta. - Crezi ?
Nu, pentru că nu mai vad pe nimeni îmbrăcat aşa.
Arăţi cool.
Excelenţa dvs., este o onoare să vă văd. - Sunt bucuros că mă aflu aici.
Haideţi ! Haideţi !
Ştim că aceşti hormoni sunt responsabili pentru creştere,
structura oaselor, fiziologia exoscheletului, şi protecţia pielii.
O doză mare din aceşti hormoni, poate cauza o asemenea schimbare.
Bineînţeles că pot.
Crezi că Whitney ştia proprietăţile acestor frunze înainte să ni le trimită ?
Poate că nu le folosea pentru împachetat.
Poate că nu lipsea nimic din ladă. Poate că frunzele erau pachetul.
Dar de ce ? Nu înţeleg.
Margo...
... hormonii din această listă de analiză,
sunt produşi de către hipotalamusul uman.
Desigur, aici sunt într-o formă mult mai concentrată.
Şi un miligram din acest material echivalează cu 100 de miligrame de hormon
produs de către hipotalamus.
Îţi aduci aminte când locotenentul a menţionat ceva în legătura cu hipotalamusul uman ?
Crezi că toate astea au vreo legătura cu uciderea lui Fred Ford ?
Dacă da, atunci cine l-a omorât pe Fred Ford are nevoie neapărată de hormonii de pe acea frunză.
Ar trebui să-l găsim pe locotenentul D'Agosta.
Unde dracu e Margo ?
Ce plăcere să te vad. - Aici este totul minunat.
Vino cu mine, vreau să-ţi fac cunoştinţă cu cineva.
Mike, vreau să-ţi fac cunoştinţă cu soţii Blaisedale.
Haideţi !
Detective.
Căutaţi, căutaţi.
Johnson.
Este timpul să închidem spaţiile exterioare. Ai înţeles ?
Da. Încă mai verificăm laboratoarele.
Laboratoarele ? Toată lumea trebuia să le evacueze până la 6.
Tocmai am venit de la laboratoare. Eu am fost ultimul care a plecat.
Eşti sigur ? Oricine rămâne acolo, va fi închis pe parcursul nopţii.
Nu mai este nimeni.
Este liber. Închide-le.
Le închid.
"TOATE ZONELE ÎNCHISE" - Gata.
Daca nu este sus, ceilalţi ofiţeri cu siguranţă vor şti unde să-l găsim.
Este închisă. - Se pare că idiotul de Parkinson
s-a ţinut de cuvânt. A închis întreaga aripă.
Haide profesore. Pe la scara de incendiu, şi de-a lungul subsolului.
Pe scări ? - Sper că frânele funcţionează.
Şampanie. Ce minunat.
Mulţumesc mult, dle...
Lee. Greg Lee.
Permiteţi-mi să vă spun cât de încântătoare arătaţi în seara aceasta.
Am depăşit limitele hărţii.
Acesta este vechiul tunel de cărbune.
Locotenente, mirosurile devin tot mai puternice.
Ce dracu e asta ?
Vagoane electrice care transportau cărbune de la barje.
Aşa se încălzea oraşul Chicago. - Cât de lung e ?
Se spune că până la lacul Michigan. Nimeni nu mai vine aici jos.
Să te întreb ceva. Poate cineva să coboare de pe o navă,
de pe lac, şi să vină prin tunelele astea până la muzeu fără să fie văzut ?
Bineînţeles. - Să mergem mai repede.
Haideţi.
Ce este cu mirosul acela, pentru numele lui Dumnezeu ?
Nu îmi place situaţia.
Putem face asta. Eu şi Bradley mergem împreună. Evans vine în spatele nostru,
Hollingsworth, stai aici. Dacă te strig, du-te sus. Să mergem.
Mirosul acela îi înnebuneşte pe câini !
Castor, Pollux ! Opriţi-vă !
Hollingsworth !
Eşti bine ?
Castor ! Pollux !
La dracu !
Dumnezeule ! Ce dracu a făcut asta ?
Pentru Dumnezeu ! Pollux ! - Bradley ! Nu face asta !
Hollingsworth ! Ia-l pe Evans cu tine şi mergeţi sus.
Găsiţi-l pe Cuthbert sau pe Parkinson, sau pe orice naiba răspunde de muzeu, şi evacuaţi-l.
Du-te ! Acum !
Bradley !
Te-ai pierdut Margo ? - Bineînţeles că m-am pierdut.
Doar întrebam.
Pollux !
Haide. Haide să mergem.
Care e problema cu tine ?
Doamnelor şi domnilor, bine aţi venit, şi mă bucur că vă aflaţi aici.
Vreau să vă prezint
unul dintre cei mai buni prieteni ai muzeului, şi cel mai mare finanţator.
Primarul oraşului nostru. Excelenţa sa, Robert Owen.
Mulţumesc.
Doamnelor şi domnilor, sunt foarte fericit şi onorat
că mă aflu aici, în seara aceasta, în acest minunat muzeu.
Cum avansăm cu paşi mărunţi, spre apusul
ultimilor ani...
Vorbeşte engleză ? - Nu ştiu.
Bradley ! Bradley !
M-ai speriat.
Cafeaua e groaznică. - E amară.
Ce crezi dragă ? - Parcă este sărbătoare.
Nu şi pentru mine, nu azi.
Aici este piesa cea mai importantă.
Aceasta este un altar pentru sacrificii foarte rar,
din Mesoamerica.
Preotul sacrifica victimele, prin scoaterea inimii, care încă mai bătea.
Asta e drăguţ. Şi după aceea ? - După aceea o mâncau.
Cred că aş avea nevoie de un altar din acesta la Primărie.
Mergem ?
... o forţă mortală.
Aici este Pan.
Aici suntem în Brazilia, unde avem spiritele Amazonului...
Iar aici, este marele Zeu Diavol,
Kothoga, stând pe craniile victimelor sale.
Faceţi loc !
Ce este asta ? - Ce dracu se întâmplă ?
Dle Primar.
Scuzaţi-mă, pot să vă întreb ce faceţi ?
Mă numesc Hollingsworth. Departamentul Omucideri, Poliţia Chicago.
Trebuie să evacuăm pe toată lumea acum.
Avem o situaţie extrem de periculoasă, excelenţa dvs.
Ce dracu ?
La naiba. Uită-te la asta. - S-a declanşat alarma de furt la expoziţie.
5, 6, 7. Pe tot panoul apar alarme.
Cod 27 ? Asta înseamnă că se produce un cutremur.
Suntem în Chicago. Nu există cutremure în Chicago.
Johnson ! Wooton ! Avem probleme aici !
ÎNCHIDERE DE URGENŢĂ
Computerul închide toate uşile.
Dumnezeule, aceea e sala Diorama. Nu putem să suprascriem manual ?
Nu. Trebuie să resetăm tot sistemul.
Asta e imposibil. Cineva se joacă cu noi.
CURENTUL ESTE ÎNTRERUPT
La dracu. Suntem închişi. Totul e închis.
Wooton, Johnson, ce dracu se întâmplă ? Uşile de incendiu s-au închis.
La dracu ! - Wooton, Johnson. Unde sunteţi ?
Telefoanele nu funcţionează.
Iar în tot muzeul este oprit curentul.
Generatorul de urgenţă ?
Este doar pentru zona laboratoarelor. Menţine în funcţiune calculatoarele şi frigiderele.
Ăsta e în aripa estică. Ăsta este la distanţă mare de-aici.
Bateriile de rezervă pentru sistemul de securitate ? Poate ne ajută să resetăm sistemul.
Astea sunt în camera generatorului pe undeva.
Mă duc eu.
Nu închide uşa. Detest când faci asta.
Ce dracu a făcut şi asta ?
Camera de control. Sunt Parkinson.
Ce dracu se întâmplă acolo ? Răspundeţi-mi pentru numele lui Dumnezeu!
Cineva a distrus sistemul de rezervă.
Johnson, Wooton, unde dracu sunteţi ?
Nu ai de gând să-i răspunzi ?
Nu pot să contactez camera de control.
Haideţi să ne gândim la un mod în care să ieşim de aici.
Nu putem să ridicăm uşile de incendiu, până nu repornim calculatorul.
Scările de incendiu, duc doar până la subsol.
Poate că vom merge pe acolo.
Stai la pas. Stai la pas. Care este problema ?
Asta e ridicol. Peste 5 minute fiecare poliţist din Chicago
va fi de cealaltă parte a uşii, încercând să găsească un mod pentru a deschide uşa.
Aşteptăm aici.
Eşti pregătit ?
Eu nu cred că înţelegi situaţia. Tu eşti un detectiv începător,
nu îi poţi ordona primarului să nu facă nimic.
Ordinul meu a fost să evacuez pe toată lumea din clădire.
Cineva sau ceva este liber aici înăuntru. Ai văzut ce poate face.
Îmi pare rău, dar nu te cred.
Este cineva acolo ? - Wooton ?
Nu, sunt D'Agosta. Dă-mi-l pe primar.
Dă-mi-l !
Pe aici, excelenţa dvs.
Puneţi-vă asta pe cap. - Aici este primarul Owen.
Sunt locotenentul D'Agosta.
Locotenente Degusto...
D'Agosta, excelenţa dvs. - Vincent.
Legitimaţie nr. 17143. Am mai vorbit odată, mai ţineţi minte ?
Vreau să te gândeşti foarte bine...
Cu tot respectul, puteţi să mă concediaţi luni,
dar acum vreau să tăceţi dracului din gură si să mă ascultaţi.
Sergentul Hollingsworth va da ordine de acum încolo,
şi veţi face exact ce vă spune el să faceţi.
Dacă nu, ce se va întâmpla, locotenente ? - Niciunul dintre voi nu o să trăiască până la alegeri.
Hollingsworth ! Hollingsworth ! Eşti acolo ?
Mă scuzaţi. Sunt aici, locotenente.
Coborâţi pe scările de incendiu în subsol, şi mergeţi către vest,
către zona de întreţinere.
Du-te prin vechiul pasaj, către tunelul de cărbune.
Şi veţi ajunge peste drum de muzeu.
Mergeţi încet, în linişte, şi staţi uniţi.
Ai înţeles ? - Am înţeles.
Eu nu o să merg printr-un canal inundat şi murdar...
Taci din gură, Tom !
Să mergem.
Mă scuzaţi, dar pe mine nu mă interesează ce spune locotenentul.
Eu rămân aici.
Şi eu şi soţia mea vom rămâne aici.
Trebuie să stăm uniţi.
Soţia mea nu este într-o condiţie fizică destul de bună, pentru a putea merge jos prin tunel.
Mai bine rămânem în urmă. - O vom transporta noi în spate.
Nici nu mă gândesc. Vom fi bine aici.
Bine locotenente. Voi rămâne eu în urmă, pentru a avea grijă de soţii Blaisedale.
Las-o moartă.
Noi nu vom merge. Ce vreţi să faceţi ? Să ne împuşcaţi ?
Ok ! Unul dintre voi va rămâne în urmă cu ei. Care dintre voi rămâne ?
Eu rămân.
McNally, tu rămâi.
Ai destule gloanţe ? - Am destule.
Să mergem.
Dr. Cuthbert !
Îmi pare rău, dar nu cred că trebuie să mergeţi.
Pe dracu, Tom. Eşti concediat.
Eu voi merge înainte cu puşca. Tu rămâi în spate.
Restul mergeţi în şir indian. Va fi plin de noroi.
Vom merge încet, în linişte, şi rămânem uniţi.
Rămâneţi uniţi, şi aveţi grijă unde călcaţi.
Mergeţi ! Mergeţi !
Pot să vă aduc ceva de băut ?
Stai calm. Ce vezi băiatule ?
Să mergem.
Locotenente, încercăm să vă găsim. - Trebuie să plecăm de aici.
Dumnezeule !
Poate să-mi spună şi mie cineva ce a fost acela ?
Cred ca este Kothoga.
John Whitney, l-a găsit, şi cumva, l-a trimis la muzeu.
Dar de ce nu ne-a avertizat ?
Cât de mari erau lăzile pe care le-a trimis John Whitney ?
Nu foarte mari. - Atunci cum a încăput ceva aşa de mare în ele ?
În lăzile pe care le-a trimis Whitney înapoi, artefactul
era împachetat în nişte frunze care conţineau o ciupercă parazită.
Ciuperca era plină de hormoni animali,
care sunt produşi în regiunea talamică a creierului uman.
Adică în hipotalamus. - Ştiu că sună a nebunie,
dar poate că la început creatura nu a arătat aşa,
poate că a fost un cameleon, o şopârlă, sau poate chiar un câine.
A mâncat din frunzele alea, şi s-a transformat în creatura...
pe care tocmai am văzut-o.
Nu eşti nebună, Margo. Nu înţelegi ?
"Efectul Calisto", chiar se produce.
Mitul lui Kothoga s-a bazat pe un adevăr.
Cei din tribul Zenzera, când erau atacaţi de un inamic,
hrăneau ceva animal cu frunzele astea,
care provocau o dezlănţuire în ADN-ul său
şi se transforma într-o bestie oribilă,
dar bestia avea nevoie de acei hormoni, pentru a se menţine în viaţă.
Când era destul de mare şi de periculoasă, nu o mai hrăneau.
Şi atunci creatura trebuia să găsească altă modalitate pentru a obţine hormonii.
Inamicii lor. Şi când inamicii erau morţi, şi nu mai găsea hormoni, creatura murea,
şi atunci tribul Zenzera, ieşea din ascunzători.
Nu avem timp să aşteptăm până va muri.
Întrebarea este: cum dracu omorâm creatura aceea ?
Trebuie să îmi dau seama ce este asta. Trebuie să ne întoarcem în laboratorul meu.
Eu nu o să reuşesc niciodată să urc scările alea. Pe mine mă lăsaţi aici.
Te car eu. - Tu ai lucruri mai importante de făcut.
Eu rămân aici.
Sunt Martin. Sunt pe teren.
Pentru început îmi umezesc, şi purific mostra.
Apoi acest aparat va amplifica grupările ADN...
... iar în final scanăm imaginea obţinută în gel.
Şi apoi comparăm rezultatul cu o bază de date creată de noi, de-a lungul ultimilor ani.
Impresionant. Cât o să dureze asta ?
Ceva timp. - Ce bine...
Ce ai acolo ? - Un glonţ care îmi poartă noroc.
Superstiţios. Acum mi-am amintit...
Care este povestea glonţului tău ?
Eram în primul meu an.
Şi l-am văzut pe un tip care şi-a încuiat cheile în maşină.
Cu motorul mergând.
M-am dus să încerc să-l ajut.
Nu ştiam că tocmai jefuise un magazin de băuturi din apropiere.
Fiind foarte concentrat, nu m-a văzut până când n-am ajuns lângă el.
El se sperie. Se întoarce şi...
trage în mine în plin.
Cu toate asta nu explodează.
Nu se detonează.
Acest glonţ.
Şi ce ai făcut ?
I-am luat arma, şi l-am bătut până l-am lăsat lat.
Cei de la balistică mi-au spus mai târziu că glonţul era în stare perfectă.
Trebuia să se detoneze. Eu trebuia să fiu mort.
Sau cu alte cuvinte, un miracol fizic.
Sau poate doar noroc.
Sunt Martin. Am nevoie de o localizare a primarului.
Ceea ce oamenii nu înţeleg,
este că biologia moleculară este ştiinţa viitorului. Înţelegeţi ?
Eu nu o să fiu tras la răspundere pentru acest fiasco. Să fiţi siguri de asta.
Voi veni luni dimineaţă, şi totul va fi clarificat
şi oricine ar fi creat această situaţie,
jur pe Dumnezeu, că atunci când voi pune mâna pe el...
ANALIZĂ TERMINATĂ
Nu există niciun rezultat exact.
4%... 2%...
Stai o secundă. Hemidactylus Turcicus, 45%.
Este o şopârlă. La fel ca gândacul.
Ce vrei să zici ? Orice a fost chestia asta, a mâncat din acele frunze
şi evoluează rapid într-o specie de reptilă.
Adică încă mai evoluează ? - Este posibil.
Ridicaţi-mă ! Ridicaţi-mă !
Ţine-te bine ! Te ridicăm !
Ridicaţi-mă ! Ridicaţi-mă !
Ajutaţi-mă ! - Ţine-te bine !
Nu se poate - Ce s-a întâmplat ?
33% Homo Sapiens.
Vrei să-mi spui că bestia aceea este parţial umană ?
Spun mai mult decât asta.
La început creatura a evoluat din ceva uman.
Mai încerc să scanez. Poate a fost vreo eroare.
Locotenente...
Hollingsworth ! Unde eşti ?
Acum intrăm în tunelul de cărbune. Am senzaţia că suntem urmăriţi de creatura aceea.
Cred că ştie unde ne aflăm.
Tunelul acela duce exact peste drum de muzeu.
Continuă să mergi. Scoate-i pe oamenii ăia afară de acolo.
Te vom urma, şi îi vom atrage în altă parte.
Hollingsworth...
Ne vedem pe stradă.
Unde sunt frunzele acelea cu hormoni, care îi plac aşa de mult ?
Ştim că creatura este într-o anumită măsură reptilă, probabil ectotermică,
deci nu poate suporta extreme de temperatură.
Poate că dacă reuşim să îi modificăm temperatura cu 30 sau 40 de grade...
Ce vrei să zici cu "poate" ? - Putem să-l îngheţăm pe nenorocit ! Să mergem.
Dr. Frock !
Lasă-mă să mă duc eu înainte.
Nu te uita.
Îmi pare rău.
Să mergem.
Hollingsworth... Mă auzi ?
Mă auzi ?
Da locotenente, sunt aici.
Speriat ca naiba, dar sunt aici.
Continuă să mergi. Suntem şi noi pe drum.
Mă auzi ? Mă auzi ?
Da. Am înţeles.
Sper să reuşim ce vrem să facem.
Ce ? - Continuă să mergi !
Continuă.
Să mergem.
Bailey ! - Da.
Nu se mai adânceşte. Continuă să mergi.
Bine. - Şi păzeşte-ţi spatele.
Bailey... - Da.
Nu ai auzit ceva ?
Nu.
Nu văd nimic.
Ascultaţi-mă !
Orice ar fi fost, ceva a determinat-o să meargă în cealaltă parte.
Aşa că staţi aproape de mine, şi vă voi scoate de aici în viaţă.
Dă-mi frunzele.
Le voi lua, şi le voi lega de grilajul de acolo.
Curentul va duce mirosul prin tunele.
Haide !
Am găsit uşa.
Intraţi toţi !
Mergeţi.
Intră în laborator şi închide uşa. - Şi tu ce faci ?
Intră înăuntru. Eu o s-o reţin. - S-o reţii ? Ai văzut cum arată !
Da, am văzut-o. - Dacă mai mergem, vom găsi cu siguranţă o ieşire.
Eu nu vreau să ies de aici ! Trebuie să o oprim !
Rămân cu tine !
Intră. - Asta e nebunie !
Intră ! Acum !
Asta e o tâmpenie ! Nu face asta !
Închide uşa naibii !
Asta e o prostie !
CĂUTAREA ÎN BAZA DE DATE TERMINATĂ
HOMO SAPIENS: CORESPONDENT GĂSIT
John Whitney ! Dumnezeule !
Locotenente !
Dr. Green ! Dr. Green !
Deschide uşa !
Deschide uşa dracului !
INFLAMABIL
Haide !
Dumnezeule... Haide !
Ştiu că tu eşti.
Du-te dracului !
Am ajuns la ieşire, căpitane.
Am mai găsit două cadavre în sala principală.
Niciunul nu e primarul ? - Nu ştiu. Sunt foarte desfigurate.
Şi ceilalţi ? - Am restabilit curentul.
Şi încercăm să intrăm şi în celelalte nivele, dar este un loc foarte mare.
Când o să pun mâna pe D'Agosta, o să-l trimit la patrulare.
Căpitane ? Tu conduci operaţiunile de aici ?
Dle Primar, cum aţi ieşit ?
Este o poveste lungă, căpitane.
Oamenii aceştia sunt obosiţi şi îngheţaţi. Aş dori să fie îngrijiţi cât de repede posibil.
Şi lasă-l pe D'Agosta în pace, sau o să ajungi tu la patrulare.
Locotenente ?
Sunteţi bine ? - Ajută-mă.
Ajută-mă să mă ridic.
Ai văzut-o pe dr. Green ? - Nu.
I-ai scos pe oamenii ăia afara ? - O mare parte dintre ei.
Locotenente, e cineva înăuntru aici !
Deschide-l ! Deschide-l !
Păstrează-l.
Să mergem.
Subtitrare downloadata de pe www.RegieLive.ro