sinc "Dvdrip by okota_99" pentru Bluray: dickVader
SFÂNTUL
Orientul Îndepărtat... ieri
Simon Magus era magician şi vrăjitor în...
În Sumeria.
Şi ce a păţit Simon Magus, Bartolo?
Discipolii lui Iisus făceau miracole.
Când Simon Magus a văzut miracolele,
i-a oferit lui Petru aur pentru puterile divine.
Cum a răspuns Petru?
John Rossi?
Ridică-te!
Răspunde la întrebare, John Rossi.
Nu ăsta e numele meu.
Tu şi ceilalţi nenorociţi
care au norocul să fie aici,
copii ai păcatului, progeniturile damnaţilor,
sunteţi toţi botezaţi după sfinţi.
Sfinţi disciplinaţi, puri.
Tu ai fost numit după Ioan Botezătorul Rossi,
un preot capucin care a renunţat la toate bunurile sale.
Un om care nu avea nimic, la fel ca tine.
Cum te cheamă?
Potaie nerecunoscătoare!
Numele tău, băiete!
Ţi-ai înghiţit limba?
Cum te cheamă?
Toate fetele...
vor rămâne încuiate în dormitorul lor,
iar băieţii nu vor primi mâncare
până nu-ţi recunoşti numele în faţa Domnului.
Mâncare!
Ar trebui să-ţi spună Simon Magus, magicianul.
Nu...
Simon Templar.
Agnes!
Când o să te prindă, o să te bată cu nuiaua.
Nu, pentru că plecăm în seara asta.
Mergem în cruciadă.
De asta am riscat totul, Agnes, iubirea mea...
Vreau să-mi iau adio.
Nu te pot lăsa fără un sărut, nu?
Fii atentă!
Au dispărut fetele!
Hai, băieţi, repede!
Stai, John Rossi! Sărutul meu.
Uite-l!
3 octombrie.
Am intrat la Tretiak Industries.
Lifturile sunt bine păzite. Paznici în uniformă.
Liftul care duce la seiful de la etajul 26 necesită o cheie diferită.
Poate pe scări.
Nu e trafic acolo.
4 octombrie.
Lucruri personale.
Fostul partener al lui Tretiak a murit brusc în 1995.
Tretiak a rămas singurul proprietar al imperiului de petrol şi gaze.
Primul lui fiu a fost ucis într-un accident auto acum cinci ani.
Cine eşti?
Maşina era condusă de fiul sau mai mic, Ilia,
acum în vârstă de 27 de ani.
Soţia locuieşte în Geneva,
după tentativa de asasinat din 1996.
Sunt... Ivan Ivanovici.
5 octombrie.
Ilia a petrecut mai toată ziua în Cafe Eldorado,
cu prietenii.
Muzică rap, cafea, flirturi cu adolescente.
Pistoale în haine, mitraliere în maşini.
Firma de familie i-a angajat pe toţi patru să "repare" probleme.
Moscova... mâine
Sediul "Tretiak Oil and Gas Industries"
Mergeţi la a doua limuzină.
Au fost trei mari imperii
care au dominat lumea, atât cultural cât şi militar.
Roma, Constantinopol şi Rusia.
Toate trei au căzut.
Unul singur poate fi refăcut.
Şi un singur om poate face asta.
Ivan Petrovich Tretiak!
Prieteni... Compatrioţi...
Ruşi!
Voi, cei din această sală,
sunteţi crema Rusiei.
Tot poporul ne ascultă.
Dar de ce mă ascultaţi pe mine?
Lăsaţi compania mea petrolieră,
cartea mea de succes.
Sunt doar un nebun
bântuit de fantezia unui imperiu
care să-şi recapete fosta putere, fosta mărime.
Sunt doar un poet care croieşte rime despre o Rusie
care nu e în genunchi, ci înarmată până în dinţi.
Nu ridiculizată, ci admirată.
Nu, mai mult decât admirată!
Temută!
Dar cine sunt eu, să vă ameţesc cu visurile astea?
Tot ce am făcut...
Cum e când fiul liderului
pleacă în timpul discursului său?
Preferi ca fiul liderului
să facă pe el la televizor?
Oamenii îngheaţă de frig!
Iubesc ţara asta.
Nu vorbesc rusă.
În cazul ăsta, ridică-te,
pune mâinile la ceafă
şi întoarce-te uşor.
Nu e locul potrivit pentru un prezervativ. Scoate-l.
Ascultă, dacă-ţi dau ăsta,
o să-l dai tăticului tău.
Ce o să-ţi dea el? Nici măcar o primă de Crăciun.
Cel pentru care fur ăsta o să-mi dea milioane.
Dacă suntem parteneri, împărţim totul pe din două.
Jumătate de milion în valută!
Gândeşte-te câte droguri poţi lua.
O să te distrezi un deceniu la Moscova.
N-am nevoie de mărunţişul tău.
Asta e prima ta problemă.
Uite-o şi pe a doua.
Microcipul, te rog.
Nu mişca!
Scuze, armele mă sperie.
Aşează-te în genunchi.
Ochii mei!
Renunţă!
N-ai unde să fugi!
Un nasture!
În spatele clădirii! Haide!
Dă-te la o parte!
Unde e cadavrul?
Nu e niciun cadavru. Era doar un tip în zdrenţe.
Trăiască imperiul rus!
Ia ceva de băut, prietene.
Eşti un om bun, un sfânt.
E sticla mea!
În timp ce vântul rece al iernii
se coboară asupra Moscovei,
ruşii se încălzesc la retorica furioasă
a unui fost comunist, Ivan Tretiak.
Acum, un magnat miliardar
şi lider al propriului partid,
Tretiak a prevăzut că agitaţiile civile ce cuprind Rusia
se vor înrăutăţi, dacă preşedintele reformist Karpov
nu poate depăşi criza de petrol
care a ucis o mulţime de ruşi.
În discursul de azi, Tretiak a apelat la elemente din armata rusă
care se opun guvernului ales, pentru a prelua controlul
şi a pune capăt crizei petrolului pentru încălzire.
Ce frumos!
Un Cloisonne.
E vechi.
Da. A fost al bunicii mele.
Te rog.
Mă simt cel mai bătrân om din avionul ăsta.
Soţul meu mă trimite în Anglia să stau acolo
până se schimbă lucrurile.
Eşti căsătorită de nici un an,
şi ticălosul are deja amantă?
Îmi pare rău.
Nu e treaba mea.
Cum de ştii atâtea despre mine?
E un har.
Sunt Martin de Porres, sunt din Spania.
dar sunt botezat după un sfânt peruvian
care îi vindecă pe bolnavi sau pe răniţi
atingându-i cu mâinile.
Are aceeaşi constituţie
ca cea oferită de ruşi.
Dar nu pare a fi australian.
Nu.
Poate se preface.
Radiografia a ieşit bine.
N-a înghiţit microcipul. Altceva?
Voi, englezii, cu chipsurile şi peştele.
În avion am mâncat pui.
Furtul Van Gogh, Olanda.
Anul trecut. Aceeaşi ochi.
Altă bărbie.
Ridică-te!
Cum te cheamă?
Răspunde!
Cum te cheamă?
Lou, a sosit microcipul.
Am pus banii în contul elveţian.
Scuze că nu te-am căutat în legătură cu diamantul,
dar în Moscova e ca în Vestul Sălbatic.
Comuniştii lacomi au devenit capitalişti nebuni.
E dezgustător. I-a făcut neatenţi.
Încă o lovitură sau două uşoare,
- fac 50 de milioane şi mă retrag. - Am mai auzit asta.
Nu de la mine. Nu ştiu nimic.
Dar dacă nu mă crezi, caută-mă.
Du-te naibii, Lou!
Nu pot să trec de 50.
Un milion de dolari...
nereturnabili...
îţi oferă o masă liniştită
într-un loc romantic din Berlin, numit Templehopf,
un plăcut salon de gară.
Ca să intri, treci de detectoare de metale,
şi eu la fel.
Cum ştii că nu sunt înarmat şi eu ştiu că tu nu eşti,
putem să ne îndrăgostim, nimeni nu păţeşte nimic.
Nu-l văd.
Caută-l!
Ai un baston lung şi frumos.
Se potriveşte cu ochii tăi frumoşi.
Fotografia nu-ţi face dreptate.
Cine eşti?
Bruno Hautenfaust.
Am fost botezat după un sfânt bogat.
Avea vin, femei, distracţie, tot.
Apoi, inexplicabil, a depus un jurământ de sărăcie şi a devenit pustnic.
S-a dus să trăiască în pădure. Dezbrăcat.
Te rog, pleacă.
Îl reprezint pe profesionistul pe care l-ai angajat.
Sunt şi managerul lui.
Vorbesc în numele lui.
Nu facem afaceri cu angajaţi.
Haide, tată. Să mergem.
Stai jos. Ascultă şi învaţă.
Tineretul...
Cine îl conduce pe hoţ?
CIA-ul? MI-6? Libia?
Nu e maşină de curse, nu-l conduce nimeni.
Lucrează independent.
Bine. Atunci nu supără nimeni dacă-l omor.
Pot ucide un om foarte simplu.
Chiar şi cu detectoare de metal,
chiar şi în salonul ăsta.
E prea devreme.
Vreţi o cafea?
Sigur.
El e. El ne-a furat microcipul.
Taci!
Ce vreţi de la angajatorul meu?
Ştii ce e fuziunea la rece?
Desigur.
E teoria fuziunii nucleare
la temperatura camerei.
Energie gratis, pentru totdeauna.
Da.
Cafea?
Mică, te rog.
Ca ştiinţă, e imediat deasupra astrologiei.
Cei care susţin că au reuşit experimentul
n-au fost în stare să-l repete.
Până acum.
O electrochimistă lucrează la Oxford
şi credem că a făcut paşi mari
în fuziunea la rece.
Angajatorul tău va obţine formula pentru mine.
E foarte ocupat, voi sunteţi foarte plictisitori.
Oferta trebuie să-l inspire.
Femeia a evitat în mod repetat
tentativele agenţilor mei de a găsi formula.
E discretă, dificilă.
Poate că agenţii tăi sunt proşti.
Cred că inspiraţia o să te coste trei milioane de dolari.
E ridicol!
De ce? O să deţii piaţa mondială a energiei.
Te costă cinci cenţi la fiecare milion pe care o să-l faci.
Banii să fie depuşi...
Nu e pentru mine!
E pentru Maica Rusia.
Dar o vrei şi pe Maica Rusia, d-le Tretiak.
Trei milioane într-un cont din Zurich. De acord?
Da.
Cât durează până obţinem acordul angajatorului tău?
O să-l întreb.
El e.
Oferta a inspirat-o.
Accept.
Aveam dreptate.
Numărul contului din Zurich.
La revedere!
Pa-pa!
Îmi place tipul.
Păcat că trebuie să-l ucidem.
Da, păcat.
Oxford, Anglia
Când electrochimiştii Pons şi Fleischman
au anunţat în 1989
că au descoperit fuziunea la rece,
un proces revoluţionar de creare a energiei,
au fost consideraţi genii,
apoi şarlatani.
Protocoalele fuziunii la rece...
Ce sunt astea? Medicamente?
Pot să iau şi eu una? Mă doare capul.
Mor de plictiseală.
Sunt pentru inimă.
Ai ochi frumoşi. Eşti drăguţă.
- Cine eşti? - Eu?
Îi iau un interviu dr. Russell.
O să arăt că e o mincinoasă.
Nu crezi în fuziunea la rece, nu?
- De fapt, mă interesează. - Serios?
Dr. Emma Russell.
N-am pregătit un discurs.
Mă interesează mai mult
întrebările despre fuziunea la rece.
M-am gândit să începem cu ele.
Vreo întrebare?
Am eu una... dr. Russell.
Puteţi să ne explicaţi procesul fuziunii?
Teoria?
Da, ăsta e.
Ăsta e aparatul.
Şi e foarte simplu.
Când deuteronii încărcaţi pozitiv
sunt atraşi de catodul de paladiu,
se conglomerează.
Se strâng milioane în catod,
tot mai aproape unul de altul,
creând energie sub formă de heliu.
Dar am citit undeva
că experimentul n-a putut fi repetat.
De unde ştim că merge?
Nu ştim.
Nu încă.
Dar dacă vă amintiţi de Einstein,
ştia că teoria relativităţii era adevărată
cu mult înainte s-o poată demonstra.
A simţit adevărul.
Unii dintre noi simt acelaşi lucru
legat de fuziunea la rece.
Pentru că există în natură.
Forţa naturală crudă aşteaptă să fie stăpânită.
Când vom aprinde focul fuziunii la rece...
Imaginaţi-vă!
E mai multă energie într-un kilometru cub de apă de mare
decât în toate rezervele de petrol din lume.
Poţi să mergi 30 de milioane de kilometri
cu un litru de apă grea.
Ar fi sfârşitul poluării.
Căldură pentru toată lumea.
O să vă demonstrez
de ce alţii n-au avut succes.
Au folosit aparate complexe...
17 noiembrie, 11:30.
Intru în apartamentul dr. Emma Russell.
High Street, Oxford.
Nu sunt alarme la uşi. Ciudat.
Nu aveţi mesaje.
Monumentul lui Shelley.
Intru în baie.
Cărţi...
Alte cărţi...
Pereţi sunt acoperiţi de notiţe.
Poezie...
Tata...
"Opreşte-te şi vorbeşte cu Shelley în fiecare zi."
"Cum să iubesc un bărbat pe nume Percy?"
"Nu e cineva pe lume"
"care să mă consume aşa?"
"Magie, romantic."
Nicio aplicaţie recentă.
Date despre fuziunea la rece.
"Deşi trec pe lângă monumentul lui Shelley în fiecare zi,"
"tristeţea să mă şochează mereu."
"Simt o pierdere personală când îl privesc."
"Atâta durere, atâta pasiune!"
"Să le dai lumină celor care stau în întuneric,"
"în umbra morţii."
Luca 1:79.
Tretiak se înşeală. Nu e ascunsă.
Nu e dificilă. E doar...
excentrică.
E nevinovată.
Poate e în capul ei.
Are nevoie de un poet... un artist.
De cineva care...
înţelege adevărul.
Are nevoie de Thomas More.
Îţi place?
Ce?
Sculptura. Îţi place?
Da.
Ce anume?
Felul în care... străluceşte.
Şi cum lumina...
îl ţine în tăcere...
are grijă de el.
Asta-mi place.
Eşti artist?
Nu. Doar un călător în căutarea purităţii.
- Tu ce cauţi? - Energie.
Da.
Ai fost în vreo călătorie lungă?
Nu prea.
Ar trebui să te duc la mine...
în Africa.
Să cunoşti energia locului
unde s-a născut viaţa.
Îmi pare rău, nu sunt foarte sociabil.
Nici eu.
"Îmi văd îngerul pentru prima oară."
"Îmi ştiu scopul, îmi simt naşterea."
"Aud, mai întâi slab, apoi tot mai distinct,"
"chinul dulce al uniunii noastre."
"Iubirea noastră încălzeşte universul rece."
"Şi cedează inimii mele obosite, disperate..."
"Purificată de săruturile noastre,"
"veşnic vindecate."
Îţi place?
Pentru cine ai scris-o?
Pentru tine.
Mă urmăreşti sau e destinul.
Oricum, e ciudat.
Foarte ciudat.
Atunci, e destinul.
Trebuie să arate ciudat.
E ceva la care lucrez.
O formulă pentru...
crearea energiei.
Pe care o ţii în lenjerie?
Da.
Cum ai făcut asta?
Prin magie.
Dă-mi-l înapoi!
Parcă ar fi sanscrită.
Dă-mi-l!
Iartă-mă, voiam doar să văd cum îl pui la loc.
Ce mai ţii acolo?
Nimic.
Nu e adevărat.
Pot să vă servesc cu ceva?
Bea-ţi vinul. Un Latour '57.
Costă 400 de lire sticla.
Atunci, luăm două.
Poftim. Numără-i tu.
Eprubetele astea, microbii...
Şi moleculele.
Şi ele.
Pot să-ţi spun ceva?
Ce? Trebuie. Totul.
E secret.
Ce?
Am terminat.
Am încheiat cercetările.
Mai am nişte secvenţe de lămurit,
să mă asigur că e ceva sigur, dar am reuşit.
Ai fost singură împotriva lumii, nu-i aşa?
Cum ai rămas atât de optimistă?
Darul credinţei.
Să vezi...
să crezi în ce e în jur,
dar ascuns privirii noastre.
Ce gând frumos!
Nu pot să cred că-ţi spun toate astea!
Nici nu ştiu cum te cheamă.
Mă cheamă...
Nu vreau să-ţi spun.
Nu vreau să fac asta.
Ce contează?
Pe tine cum te cheamă?
- Emma. - Emma...
Acum ştiu totul despre tine.
Eşti genială...
Ai inima slabă.
Ai visuri frumoase, curaj,
nu te temi.
Moşteneşti asta de la tatăl tău.
Nu ştii să găteşti
şi-ţi place să pescuieşti.
Da, îmi place.
E ciudat.
Vreau să încerc şi eu asta.
- Nu. - Da.
Nu vreau s-o faci.
Vreau.
Care te cheamă?
Thomas More.
Am fost botezat după un sfânt
care a murit pentru credinţa sa.
Bine.
Munca ta...
e periculoasă... şi plină de viaţă.
Îmi plac poeziile tale.
Mă emoţionează.
Dar nu asta eşti tu cu adevărat.
Continui să fugi...
de trecut şi de durere.
Le ţii aproape de tine.
Nu trebuie să te temi de cine eşti,
pentru că eşti frumos.
Ce faci?
Doamne, sângerezi! Ce s-a întâmplat?
Nu ştiu.
Plângeam şi am alunecat.
Mă gândeam la tine.
Locuiesc aproape.
Pot să te ajut să te cureţi.
De ce-ţi acoperi gura când râzi?
- Nu ştiu. - Stai.
Mă bucur că s-a oprit hemoragia.
Nu e nevoie de copci.
Dar trebuie dezinfectată.
Chiar eşti un înger.
O să doară.
Iartă-mă.
Iartă-mă. Eşti bine?
Da.
Îmi pare rău. Glumeam.
- Ar trebui să plec. - Nu.
Scoate-ţi pantalonii.
Poftim?
Adică, puloverul.
E pătat de sânge. Îl spăl.
Eşti foarte casnică.
E sânge şi pe bluza ta.
O spălăm.
Ai vin?
Sunt copleşită că m-ai băgat în seamă.
Cum să nu te remarc?
Mă faci să mă simt bine.
Aş vrea...
Aş vrea să înţelegi.
Vreau să ştii cine sunt.
Inima mea...
Să nu dispari. Vin imediat.
Nu poţi face asta.
E atât de minunată.
Nu-mi vine să cred.
Nu pot crede că se întâmplă asta.
Bună!
"Pentru Păianjen:"
"Trebuie să zbor. Am o ofertă mai bună."
Occidental lacom. Vrea mai mulţi bani.
Ce contează?
Nu poate cheltui bani în iad.
Trimite mesajul ăsta:
"Muscă, nu pleca."
"Îţi dublez onorariul"
"sau trimit băieţii să aibă grijă de femeie."
Eşti bine?
Vreau să stau aici.
Putem sta aşa în seara asta?
Asta vrei?
E magic.
E perfect.
E ora 7:00 şi iată titlurile zilei.
Thomas?
"Îmi pare rău"
Lev Naumovici, e aici!
E revoluţionar, d-le!
A dat deoparte cu curaj multe idei învechite.
Dar cred că formula e incompletă.
E nevoie de luni bune ca să aflăm.
Nu e suficient.
Oamenii încep să îngheţe,
iar Tretiak trebuie să vină cu un miracol, să-i salveze.
Cât de sus să fie, d-le Tretiak?
Până sus. Bună dimineaţa, Yuri!
Bună dimineaţa!
Pot să confirm validitatea
formulei mai repede dacă evit
anumite protocoale. Dar, d-le Tretiak...
Dr. Botvin, de când nu v-aţi mai luat salariul
de la Universitatea din Moscova?
De la Ziua Independenţei Ucrainei,
din luna august.
Ivan, e conectat.
Fă-o!
Către păianjen.
Ai reţetă...
Unde sunt banii?
Către musca umană.
Reţeta e incompletă.
Tortul nu creşte.
De aia nu sunt banii.
Nu eu sunt brutarul.
"Nu mă face să fiu măcelarul".
Îmi place tipul ăsta.
Nu te joci, nu eşti plătit.
Sigur ai păstrat cartea de reţete.
Holland Park.
O să verific eu.
Pare în regulă. Un moment.
Mă ţine pe fir.
Aşteaptă aici.
Tu!
Întoarce-te! Pleacă de lângă vehicul!
E înarmat!
Porneşte!
Ia-o pe dincolo!
Dar ăsta?
Şi ăsta?
Da. Acela...
Credem că toţi sunt unul şi acelaşi ticălos.
Dumnezeule!
Toţi sunt el?
Aşa credem.
A scăpat de o echipă de asasini azi-dimineaţă, în Holland Park.
Apoi a fugit din Anglia prin aeroportul din Heathrow.
Avem mai multe identităţi false
folosite pentru vize, paşapoarte, închirieri.
Nicholas Owen...
Louis Guanella...
Peter Damian...
Charles Borromeo.
Desigur.
Thomas More.
Numai nume de sfinţi catolici.
Puteţi accesa lista pasagerilor de pe Heathrow
din ultimele opt ore?
Cred că e posibil.
Bine.
Hai!
Da!
Prieteni...
Susţineţi cei mai mari şobolani.
Salut!
Afară!
Profitorilor! Afară!
Vreau să beau singur.
Trage perdeaua.
Ce?
Nu privi în jos.
Ştii cine sunt?
Nu.
Hoţul pe care ai încercat să-l păcăleşti.
El e contabilul tău.
Vorbeşte cu el.
Telefonul se ţine invers, idiotule!
Alo!
- Tretiak la telefon. - Cu ce pot să vă ajut?
Banii. Trimite-i în Zurich. Trimite-i acum.
- Dar... - Am spus, acum!
Da.
Mulţumesc.
Ştii care e cea mai proastă parte când mă dau drept tine?
Să mă prefac că sunt slab în pat.
Nenorocitule!
E un impostor aici. Scoateţi-l afară!
Luaţi mâinile de pe mine, idioţilor!
Sunteţi nebuni? Eu sunt!
După el!
Ilia, prinde-l pe nenorocit!
Cincizeci de milioane. Mă retrag.
Domnul Ferrer pleacă.
Vreau şi eu unul.
Emma.
Bună!
Sunt copleşit.
M-ai găsit.
N-a fost prea greu.
Doi bărbaţi cu nume de sfinţi au ajuns ieri la Moscova.
Isadore Bakanja e un african scund şi chel.
Pe când Vincent Ferrer...
E botezat după un sfânt care şi-a trădat cel mai bun prieten.
Cum ai putut s-o faci?
Emma...
A trebuit s-o fac.
Sunt hoţ.
Îmi vreau bileţelele înapoi.
Ai venit până aici pentru că vrei bileţelele?
Da.
Nu, pentru că eşti îndrăgostită.
Exact ce spuneam.
Cine eşti?
Nu ştie nimeni. Cu atât mai puţin, eu.
De ce ai fura fuziunea la rece?
E gratuită. De ce faci asta?
Opt milioane de motive.
Opt milioane. Doar atât?
Ţi le-aş fi dat...
dacă le cereai.
Trebuie să pleci de lângă mine.
Nu plec nicăieri, până nu-mi spui de ce m-ai minţit.
- Tu m-ai minţit. - Eu?
Era să mor din cauza ta. Tipul pentru care le-am furat spune că nu merge.
Să i-o trag!
Nu cred că ţi-ar place asta.
Ai dreptate, nu mi-ar plăcea.
Emma, nu ştii cu cine ai de-a face.
Ce?
- Mi-au luat pastilele. - Ba nu.
Le-am luat eu din poşeta ta.
Îmi trebuie una sau două.
Am probleme cu inima.
- Ştiu. - Începe să bată tare.
Am pastilele aici.
Am două în mână.
O să leşin.
Aşează-te pe jos.
Doar stai pe podea. Aşa.
Aşa. Ia două din mâna mea.
Bine.
Dacă tot eşti acolo,
ia briceagul din gheata mea.
Formula se bazează pe unele presupuneri
care contrazic tot ce ştim despre catozii fuziunii la rece.
Testele la orice nivel sunt inutile
fără alte informaţii, d-le Tretiak.
Nu dispera, dr. Botvin.
Au venit ajutoare.
S-au lăsat prinşi uşor.
Şi au scăpat şi mai uşor.
Blocaţi oraşul!
Pe el omorâţi-l. Pe ea o aduceţi în viaţă.
De ce mă urmăresc?
Tretiak, cel pentru care lucram, e proprietarul oraşului.
Cu tot cu poliţişti.
Trebuie să-l convingem că nu mai vrea nimic de la tine.
Tu ce vrei?
- Totul e pe bileţele? - Da.
Deci formula funcţionează.
Sărută-mă iar.
- Nu. - Hotărăşte-te.
Trebuie să-mi dau seama care e ordinea
înainte să meargă. Şi nu i-o dau.
- Tretiak te va găsi. - Nu.
M-a găsit pe mine, iar asta e foarte greu.
- Eu te-am găsit. - Da.
Ce-ţi trebuie?
Am nevoie de timp,
şi mai am nevoie...
şi de un loc unde să muncesc.
Unde se duce toată lumea?
La rudele de la ţară, să taie lemne de foc.
Nu e căldură în oraş.
Cât o să dureze să termini formula?
Nu ştiu...
Două ore? Nu ştiu.
Ar trebui să fie destul ca să pregătesc paşapoartele
şi să ne căsătorim.
- Ne căsătorim? - Da.
Vreau să fii d-na Martin de Porres.
- Tu nu eşti Martin. - Nu.
Cine eşti?
Nu am nume.
E trist.
O să ai un nume când ajungem acasă?
Nu am casă.
Când ajungem acasă,
tu te ocupi de ştiinţă, eu de calcule.
Vindem formula în toată lumea.
Vom face avere, iar apoi...
vom vedea.
Bine?
Emma!
Fără probleme.
Dacă vrei să trăieşti, nu pleci de lângă mine.
Te-am prins.
Haide.
Sus!
Trebuie să te încălzim.
Haide, aproape am ajuns.
Haide.
O să aşteptaţi până ajunge Iisus la Moscova.
Liftul era din mahon.
Chiriaşii l-au pus pe foc iarna trecută.
Avem nevoie de ajutorul tău.
A căzut în râu şi e îngheţat bocnă.
- Are nevoie de haine. - Suntem doar nişte oameni...
Nu sunteţi doar oameni. Sunteţi americani?
Da, avem probleme cu mafia voastră.
Ai venit, târfă!
Da, mai târziu.
Nu-i de acord cu ce fac, dar mănâncă pâinea pe care i-o cumpăr.
N-avem căldură.
Dar hainele astea o să-l încălzească.
I-am spus să se ducă la culcare.
Îşi face mereu de lucru pe aici.
Aici e. E construit ca să scăpăm de poliţia secretă.
Intraţi.
Ai hipotermie.
Trebuie să scoţi hainele astea ude,
şi să te încălzeşti.
Trebuie să fie într-una din clădirile astea.
Verificaţi fiecare apartament.
Cum te simţi? Vorbeşte.
Ca un gândac în covor.
Trebuie să facem asta înainte ca temperatura ta
să scadă sub 35 de grade.
Doi copii vorbeau despre nişte străini.
Ascultaţi-mă, chiriaşi!
Arătaţi-mi unde sunt americanii
şi veţi fi plătiţi în dolari americani.
Cinci sute de dolari recompensă.
Tăticule...
ai văzut cumva doi americani?
Doar unul. Un urs polar.
Primesc 250?
Verificăm sus.
Cum te cheamă?
Cine eşti cu adevărat?
Simon.
Simon?
Deci ai nume de sfânt.
Nu, Simon magicianul.
Făceam trucuri.
Trucuri pentru Agnes. De aceea furam.
Preoţii luau tot. Au luat-o pe Agnes.
Câinele e prea mare.
Colţi.
Ea cade.
Eu am evadat.
Mereu evadez.
Nu mai cred în magie.
Eu da.
N-am mai simţit aşa ceva.
Ce?
Mor de frig.
Sunt aici! Americanii sunt aici!
Trebuie să plecăm.
Vin.
Americanii sunt aici!
Grăbeşte-te. Pune asta pe tine.
Uite-i!
Sus!
Poate putem sări.
Să sărim.
Haide!
Linişte!
Avem nevoie de ea vie, idiotule!
Ambasada e la est de aici.
Aţi întârziat. Unde aţi fost?
Aştept de două ore.
Am nişte tablouri frumoase pentru voi.
Veniţi aici.
Nu vă speriaţi, e custodele, Tolea.
Eu sunt Alexa Frankievici. Dar, fiind americani,
puteţi să-mi spuneţi "Frankie".
Bine, Frankie. Avem bani. Vrem...
Ştiu. Icoana Fecioarei de pe Don.
- Sunt hărţile tunelelor? - Da.
N-am venit după tablouri. Du-ne la ambasada americană.
Bine. Am nevoie de 10.000 de dolari.
Nu.
Bine. 7.000 şi nimic mai puţin.
Poliţia!
Nu. Gorilele lui Tretiak.
Staţi!
Saşa, ia-o spre est, către ambasadă.
- Ne-am rătăcit? - Ce e?
Sunteţi în Rusia. Totul e complicat.
Dar ştii drumul?
Ca pe un ceas Bulgari.
Îmi aduc aminte. Pe aici.
În sfârşit, conducta principală.
Se opreşte după-amiază, iarna.
La ce oră îi dau drumul?
Aveţi cinci minute. Plus sau minus.
Plus sau minus?
Adică poate fi cu multe minute mai devreme sau mai târziu.
Nicio grijă. A treia deschizătură e sub ambasadă.
Vine cineva!
Haide.
Asta e a doua.
Urmează ambasada.
- Încă două minute. - Numai să nu fie cu minus...
Fir-ar să fie! E închisă.
Trebuie să ne întoarcem.
Haide.
Grăbeşte-te!
Ambasada e la vreo 100 de metri.
E o maşină deasupra noastră. Atenţie la cap.
O să creez o diversiune.
În vreo 10 secunde ajungi la porţile alea.
O să deschidă când o să te vadă.
Pot să fac asta.
Poţi.
Aşteaptă. Când o să te văd?
O să te găsesc. Tu m-ai găsit pe mine.
Aşa e.
Sunt americancă! Deschideţi poarta!
Sunt americancă!
Pleacă de lângă poartă!
Pleacă! Am spus să pleci!
Îndepărtează-te de poartă!
Am spus să te îndepărtezi!
A alergat mai repede decât tine?
Ce umilitor!
A mai rămas un glonţ.
Nu poţi veni până în Rusia
fără să joci ruleta rusească.
Înainte să mă împuşti, nu vrei să ştii unde sunt banii?
Banii cui?
Ai lui Tretiak. Ai tăi.
Se poartă ca naiba cu tine. Ai putea avea totul.
Ce vrei să spui?
Tatăl tău a ascuns miliarde,
iar eu ştiu unde sunt. Facem o înţelegere.
Unde sunt miliardele?
Ştiu, dar nu cred că am să-ţi spun.
Johnson, am spus să-ţi aduci oamenii înăuntru!
Eşti mai rău decât ceilalţi.
Dar arsurile se vor vindeca.
Poate o să rămână o cicatrice.
Dar e un băiat foarte norocos.
Norocos? Uită-te la mine!
Arăt ca un monstru.
Iisuse...
Da!
Am făcut testele la formulă
şi am ajuns la concluzia că nu e doar incompletă,
ci şi imposibilă.
E ca şi cum ai crea un perpetuum mobile.
Eu investesc milioane,
iar tu nu-l poţi face să meargă?
Ce faci cu banii mei?
Crezi că îi fac uşor?
Nu!
Lucrez de aproape două săptămâni fără să dorm.
La prima vedere, teorema e impresionantă.
Serios?
Da, aşa e.
Bravo!
O putem folosi ca să ne distrugem duşmanii.
Doar dr. Russell poate să-mi strice planul.
Dacă se întoarce la Londra şi vorbeşte cu presa...
De aici la aeroport sunt trei puncte de control militare,
toate fidele nouă.
Vezi să primească toţi mesajul.
Nu scapă din Moscova în viaţă.
Domnule preşedinte...
ca fost ministru adjunct al energiei,
aflu de tot felul de variante de a furniza energie ieftină.
Şi în timp ce compatrioţii noştri mor de frig,
am găsit o tehnologie nouă,
care mă depăşeşte...
din punct de vedere ştiinţific.
De aceea l-am adus pe eminentul fizician
dr. Lev Botvin, de la Universitatea din Moscova.
Înainte să fim vrăjiţi de vestea cea bună,
să o ascultăm pe cea proastă.
Care e preţul acestei minuni?
Costurile cercetării şi ale dezvoltării sunt acolo.
Asta e tot ce trebuie să rambursaţi.
Zece miliarde?
Nu-mi pot plăti profesorii, minerii, doctorii.
Unde te duci?
M-am gândeam să bem o vodcă, să ne încălzim.
Ca şi miracolul socialismului,
miracolul fuziunii la rece a eşuat.
Dar nu contează.
I-am vândut-o preşedintelui Karpov.
Vom folosi scandalul eşecului său ca să-l distrugem.
Până mâine la miezul nopţii, trebuie mobilizată armata.
Te grăbeşti, Ivan Petrovici. E o singură zi.
Nu acum, vrăjitoare bătrână! Lucrăm.
Da, gândeşte-te!
Într-o zi o să poţi fi mândru din nou că eşti general rus.
Vei avea o rachetă nucleară unde ţi-era scula.
Trebuie să completaţi un formular înainte să vă trimitem acasă.
Aveţi vreo problemă medicală?
Am probleme cu inima.
Aveţi nevoie de medicamente?
N-am mai avut nevoie de pastile.
Ciudat!
Luaţi formularul de la masa trei din capătul holului.
Mă întorc în zece minute,
ca să vă însoţesc la aeroport.
Mulţumesc.
Vizavi, în centrul Moscovei,
au fost atacate companii cu legături cu America.
Patru cetăţeni americani au fost grav răniţi în atac.
Am înţeles că cetăţenilor americani
li se cere să se prezinte la ambasadă
pentru evacuare imediată.
Scuzaţi-mă, păreţi rătăcită.
- Nu, e în regulă. - Pot să vă ajut?
Permiteţi-mi să mă prezint. Mă numesc August Christopher.
Sunt botezat după sfânta Augusta, care a spus fraza mea preferată:
"Daţi-mi castitate şi constanţă,"
"dar nu acum."
Simon, iau primul avion.
Vii cu mine?
Nu, dar ei vin.
Vreau să îţi dai seama brusc că ţi-e frică să zbori.
Găseşte o cameră liniştită,
termină formula şi trimite-o prin fax.
Ai numărul meu pe spate.
Nu înţeleg. De ce-mi ţii bileţelele?
Trebuie să fac o afacere cu ruşii,
altfel, nu vei fi în siguranţă.
Să fii cuminte la şcoală!
Stai!
- N-ai încredere în mine, dragă? - În cine să am încredere?
Asta a durut, Emma.
Serios, cum te cheamă?
Numele meu e August Christopher.
Sigur că am încredere în tine, August Christopher.
Vincent Ferrer...
Martin de Porres...
Thomas More.
Doar eşti sfântul meu personal.
Trebuie să fii foarte bun
şi foarte mort ca să fii sfânt.
Şi, mai important, trebuie să faci trei miracole.
Acum, treci la treabă!
Cine e omul ăla?
Plecaţi cu avionul de la ora 9:00, doamnă?
Probabil e ultima dvs şansă de a pleca de aici.
Grăbiţi-vă, pleacă.
Trupele tale îl vor înlătura pe preşedinte
şi-l vor instala pe Ivan Tretiak drept conducător al Rusiei.
Moscova trebuie să fie plină de tancuri până seara.
Nu te teme. Oamenii o să mă urmeze.
O să ceară o revoluţie.
Nimeni n-a ghicit adevărul simplu
al petrolului pentru încălzire.
Cine ar putea crede că o mare de petrol
e ascunsă chiar sub această clădire?
Yuri, înţeleg că Natalia se va căsători.
Francis, drăcuşorule!
Am auzit că ai venit şi nu m-ai sunat.
Dominic, sună-mă când primeşti mesajul.
Lou, am auzit că pregăteşti
o sursă revoluţionară de energie.
Dacă e aşa de bună cum se aude,
am prieteni care pot dubla cea mai bună ofertă a ta.
Depusă în cont, la Zurich,
într-o oră de la livrare şi confirmare.
Aştept.
N-are nimeni voie aici. Zona de lucru e acolo.
Munca se poate face aici.
Aparatul ar putea funcţiona, nu?
Cine eşti?
Sunt prieten cu dr. Russell.
Dr. Russell?
Ce-i cu ecuaţia asta?
E atât de simplu.
E cheia formulei dr. Russell.
Da.
Alarma! Pleacă!
Am nevoie de un miracol. Ai 12 ore.
Dar mitingul d-lui Tretiak e în seara asta.
Poţi să-l faci să meargă?
Fă-l să meargă!
Care e problema?
Alarma...
M-am împiedicat.
Eşti Nikolai Petrovici.
Petrovici.
Tunelul construit de KGB
duce în centrala din Kremlin.
Ştii unde e apartamentul preşedintelui?
Preşedintele Karpov e aici.
Dar sunt atât de multe gărzi, încât aş sugera...
O rută alternativă?
Bani. Acum.
Necredincioaso!
Rusia e acum în pragul
unei a doua revoluţii.
Numărul celor morţi de frig creşte.
Sute de mii de protestatari
au ieşit în stradă.
Preşedintele Karpov
promite o soluţie miraculoasă
la criza de petrol,
dar trupele ce se opun guvernului ales,
în frunte cu generalul Leo Sklarov,
au început să asedieze capitala rusă.
Cetăţeni furioşi şi flămânzi,
se adună în faţa Kremlinului în Piaţa Roşie.
Dar nu înfruntă frigul aspru
pentru un miting politic.
Au fost atraşi de promisiunea unei revelaţii,
oricare ar fi aceasta,
în ceea ce a devenit o luptă pe viaţă şi pe moarte
pentru viitorul democraţiei în Rusia.
- Ce s-a întâmplat? - Îi e rău. Chem ajutoare.
Stai!
E revoluţie!
D-le preşedinte, vă sunt prieten.
Ce doreşti?
Sunt din garda preşedintelui.
Vreau să vă ajut să-l distrugeţi pe Tretiak.
Ascultaţi-mă 30 de secunde.
N-am nimic. Staţi afară.
Te rog, continuă.
În seara asta o să fiţi judecat în faţa lumii, în Piaţa Roşie.
De orice v-ar acuza Tretiak, vreau să recunoaşteţi.
Să fiu de acord cu criminalul ăla?
Dacă vreţi să-l distrugeţi, da.
La pământ!
Spargeţi uşa!
Gruşev, du-l jos pe d-l Karpov.
Soţia rămâne aici.
Luaţi-vă mâinile de pe mine! Ceea ce faceţi e ilegal!
Oamenii n-o să accepte aşa ceva!
Le e prea frig ca să ne oprească. Tu cine eşti?
Tretiak! Tretiak! Tretiak!
Prieteni...
Compatrioţi...
Ruşi!
Aţi auzit de evenimentul senzaţional din această dimineaţă.
Au fost găsite numeroase documente şocante,
din dosarele secrete ale preşedintelui,
în seiful său personal.
Documentele care vor fi publicate azi
dovedesc că acest trădător, Karpov,
voia să fure peste 40 de trilioane
din rublele voastre,
într-un plan nesăbuit de a-şi salva pielea.
Mai mult de atât,
milioane de dolari aveau să fie plătiţi
acestui infractor internaţional.
Pentru ce spera preşedintele
să falimenteze trezoreria?
Ce vedeţi aici e un basm numit "fuziune la rece".
Curentul electric intră în aparat
şi trebuie să aibă loc o reacţie.
Priviţi!
Nu poate aprinde nici măcar un beculeţ.
Negaţi asta, d-le Karpov?
Deloc.
O recunosc cu mândrie.
Dar ajunge cu eşecurile!
Eşecul e în trecut.
Începutul e în urmă!
Balanţa puterii se va modifica.
Primul miracol.
- Merge! - Aparatul lui Karpov merge!
Karpov! Karpov!
Ilia!
Hai!
Ordon tuturor trupelor loiale Maicii Rusia
să-l prindă pe criminalul Tretiak!
Mii de scuze, d-le preşedinte.
Am avut probleme de comunicare.
Al doilea miracol.
Miliardarul şi fiul său, Ilia,
au fost duşi la celebra închisoare Lubianka,
unde aşteaptă să fie judecaţi alături de gen. Leo Sklarov.
Moscova s-a trezit azi în căldură,
milioane de galoane de petrol
fiind găsite într-un depozit aflat sub vila lui Tretiak.
Nu a ameninţat să vă contacteze pe viitor?
N-a avut ocazia.
Ne spuneţi dacă vă caută?
Da.
S-ar putea s-o facă. E un escroc.
Aşa-zisul "sfânt" farmecă femeile.
Ăsta e talentul lui. Fără supărare.
Sunt supărată. Tot ce-am primit de la el
au fost nişte experienţe vecine cu moartea.
Consideraţi-vă norocoasă.
Trebuie să mă pregătesc pentru o conferinţă importantă.
Înţelegem. Aveţi o viaţă personală.
Vă mulţumim pentru timpul acordat.
Nicio problemă.
E îndrăgostită de el.
Voiam să te sun, să-ţi spun totul.
Dar nu erai în siguranţă.
M-am gândit doar la tine.
Ai fost ocupată?
Da. Am muncit din greu.
Bine că mi-am recăpătat bileţelele.
Nu crezi în prostia asta cu fuziunea la rece, nu?
Eşti o femeie foarte drăguţă.
Doamne!
Tu erai?
Credeam că voi fi pe placul dr. Russell.
Nu ştiam că eşti... Credeam că eşti o babă,
nu o superbă viitoare trilionară.
O să fii cea mai bogată femeie din lume.
Da?
De ce crezi că sunt aici?
- Emma... - Da?
Viaţa mea e foarte ciudată.
Nu fac nimic normal.
Nu pot să...
Ştiu, te cunosc.
Îţi ştiu viaţa.
- Ce vrei? - Pe tine.
Cât timp?
Nu contează.
Spune-mi că mă iubeşti.
Te iubesc...
Simon.
Te iubesc, Simon!
Al treilea miracol.
Dragă Simon...
Am păstrat insigna mulţi ani. Nu ştiu de ce.
Un cadou de absolvire de la şcoala catolică.
Dar nicio grijă, nu trebuie s-o porţi.
Voiam să ai ceva al meu,
ceva ce-mi place.
Dacă pentru a fi sfânt e nevoie de trei miracole,
tu le-ai înfăptuit, iubirea mea.
Speri că o să înţelegi.
Aseară am înţeles ce trebuie să fac în dimineaţa asta.
O să ofer fuziunea la rece întregii lumi.
Doar aşa putem fi împreună.
O să ştim că ne vrem unul pe celălalt.
Dacă fuziunea la rece e gratis, noi doi vom fi liberi.
Dacă tu crezi că oferind totul în faţa lumii,
renunţând să facem o avere inimaginabilă,
realizezi ceva... ai perfectă dreptate.
Simon, ce cauţi aici?
E poliţie peste tot.
Sunt peste tot.
N-aş rata aşa ceva pentru nimic în lume.
- Porţi insigna. - Normal.
Pleacă!
Cum te găsesc?
O să te găsesc eu. Tu m-ai găsit.
Următorul vorbitor nu necesită nicio prezentare
după artificiile de la Moscova, de săptămâna trecută,
vă rog să-mi permiteţi, să-i urez bun venit dr. E.J. Russell.
Scuzaţi-mă. E ocupat acest scaun?
Nu.
Dr. Russell!
Nu crezi în prostiile astea cu fuziunea la rece, nu?
Mulţumesc. Bună dimineaţa!
Nu.
Cu toţii ştim că fuziunea la rece
a avut o copilărie dificilă.
Cei din domeniu suntem orfani.
În cel mai bun caz, copii din flori.
Dar copilăriile dificile produc cei mai interesanţi adulţi.
Ştiu că mulţi cred că fuziunea la rece e imposibilă.
Sunt cel mai mare admirator al ei.
Cred că e sexy.
Deşi mulţi cred
că aplicaţia practică e o speculaţie,
am venit aici să vă spun că visul
devine încet o realitate.
Uite cât e ceasul... Trebuie să plec.
Dar, cu ajutorul vostru,
putem lucra ca să facem în aşa fel
ca visul fuziunii la rece să prindă viaţă.
Repede!
L-am prins!
Mâinile la spate!
Te-am prins!
Ce se întâmplă?
Fir-ar să fie!
Donaţii de trei miliarde de dolari
s-au făcut azi către Crucea Roşie,
Armata Salvării...
şi UNICEF.
Fondurile au fost transferate din conturile
magnatului rus condamnat, Ivan Tretiak.
Alte ştiri filantropice...
O fundaţie de cercetare non-profit
va lucra la dezvoltarea tehnologiei fuziunii la rece.
Fondurile provin dintr-o donaţie anonimă
şi vor fi administrate de fizicianul rus dr. Lev Botvin.
Fundaţia E.J. Russell va dezvolta...
sinc "Dvdrip by okota_99" pentru Bluray: dickVader
Subtitrare downloadata de pe www.RegieLive.ro Portalul Studentesc Nr. 1 in Romania