PATRU FETE ŞI O PERECHE DE BLUGI CĂLĂTORI 2
De când ţin minte, noi patru am împărţit totul:
poveşti...
... secrete...
... râsete...
... inimi frânte.
Când am găsit o pereche de pantaloni
care, ca prin minune, ni s-au potrivit fiecăreia,
am crezut că au intrat în vieţile noastre
cu un motiv anume.
În vara aceea şi în următoarele două,
pantalonii ne-au unit în mod miraculos...
... indiferent unde ne-au găsit.
Aduceţi-o în teren !
Ne-au însoţit în clipe de iubire...
... de pierdere...
... şi în clipe de schimbare.
Dar şi în clipele în care simţi că viaţa îşi ia zborul.
În toamna când am plecat la facultate, am văzut
cum fiecare din prietenele mele a început o viaţă nouă.
Tăiaţi !
Tibby era la Universitatea din New York.
Bridget intrase în echipa de fotbal a Universităţii Brown.
Lena obţinuse o bursă la Şcoala de Arte din Rhode Island.
Părea că, pentru ele, totul era foarte uşor,
fiindcă se adaptaseră foarte bine, îşi făcuseră prieteni noi,
în timp ce eu eram la Yale, aşteptând ceva
care să mi se pară adevărat sau cunoscut.
Mă simţeam pierdută fără ele, mai ales când se părea
că şi mama intra într-o nouă etapă a vieţii ei.
Credeam că frăţia noastră
ar fi putut supravieţui oricărei încercări,
dar poate că pantalonii făcuseră tot ce putea face o pereche de pantaloni,
urmând ca, de acum înainte, să învăţăm singure
cum să devenim noi însene fără a ne pierde unele de altele.
Kostos !
Lena, îmi pare rău !
Ştiu cât de mult ţineai la Papi.
Mă bucur să te văd !
Ultimele luni au...
Lena !
Mi-a fost dor de tine.
M-am despărţit de tine doar fiindcă...
Lena, ea e Melia.
E soţia mea.
Şi trădare vezi la mine, regina ta.
Cum, Kostos s-a însurat ?
Da, se pare că va avea şi un copil.
Dumnezeule !
Nu ştiu toate detaliile,
va trebui să i le scoţi Lenei cu cleştele.
Probabil că e distrusă !
De ce nu m-a sunat pe mine ?
Nu prea mai am veşti de la niciuna dintre voi.
Probabil că voia să-ţi spună în vacanţă.
Trebuie să închid.
Cred că tocmai am găsit fericirea.
Te iubesc.
Bine, şi eu...
Şi eu te iubesc.
Poftim !
Ţine asta !
Cum a fost ?
A fost minunat.
Una din cele mai bune interpretări ale tale.
Pardon !
La o parte !
Dumnezeule, nimic nu e mai plăcut decât să joci cu casa plină !
Scoate-o ! Vreau să scap de rochia asta !
Abia pot respira. Perfect !
Mulţumesc. Cu plăcere.
Acestea au sosit pentru dvs. în timpul antractului.
Minunat !
Bine că măcar e consecventă.
Mama îmi trimite 24 de trandafiri galbeni
de fiecare dată când nu vine.
Să vedem !
"Scumpo, îmi pare rău că nu am putut veni.
Ne vedem în Vermont."
Desigur. Ai fost vreodată în Vermont ?
În Vermont ?
Da.
Vara asta fac un curs de actorie
la festivalul artistic de la Village Theater.
Mama trebuie să meargă acolo
fiindcă vor participa mulţi din prietenii ei.
Toţi sunt actoi profesionişti şi noi vom lucra alături de ei.
Carmen, ei au mereu au nevoie de personal pentru culise.
Dacă te interesează, aş putea interveni pentru tine.
E foarte drăguţ din partea ta, dar voi merge acasă
fiindcă mama e însărcinată şi ne mutăm,
iar prietenele mele m-ar ucide dacă nu mă duc.
Mulţumesc, totuşi.
Da, înţeleg.
Tată, am ajuns !
Tată ?
Bridget !
Bună, scumpo ! Nu credeam că vei veni aşa curând.
Nici eu nu credeam.
Îţi e foame ? Nu vrei o felie ?
E reţeta ta preferată.
Nu, am mâncat pe drum.
Cum merge şcoala ?
Foarte bine.
Ţie cum îţi merge ?
Bine. Ştii tu, ca de obicei.
Da.
Foarte bine atunci.
Mă duc să despachetez.
Odihneşte-te puţin !
Mamă !
Ce e ?
Unde îmi sunt lucrurile ?
Am vrut să începem mai repede cu împachetatul.
Totul va fi bine. Astea sunt prosoapele tale.
Mulţumesc.
David, asta e cutia care îţi trebuia ?
Să văd, iubito.
Bine am venit acasă !
Scuze că am întârziat !
Uitasem să iau radiocasetofonul,
dar am ajuns şi mă bucur să vă văd !
A trecut prea mult timp.
Ţi s-a închis piercingul.
Ştiu, ce e la modă aici e deja învechit la oraş.
Ţineţi astea !
De ce sunt deschise ?
Mi s-a făcut foame.
Bună, Bee !
Ai venit pregătită cu de toate.
Datorită muncii de la teatru.
Ce muncă la teatru ? Actorie ?
Am spus mereu că eşti o regină a dramei.
Mulţumesc, dar nu fac actorie,
ci lucrez în culise.
Atunci mă poţi ajuta
să lucrez la scenariul pentru cursurile de vară ?
Cursuri de vară ?
Da, am picat la o materie.
Trebuia să scriu o comedie romantică,
dar personajele mele s-au despărţit.
Vei sta în New York în timpul verii ?
Da, e foarte aiurea !
Cel puţin Brian te va vizita în fiecare weekend.
Băiatul ăsta venerează şi pământul pe care calci.
Nu vă displace lucrul ăsta la un bărbat ?
Ţine !
Bee, ai grijă !
Să vezi ce-o să mai râd dacă pici !
Întotdeauna am emoţii când face asta.
Dumnezeule !
E floare la ureche !
Cred că şi la 85 de ani vom urca pe scările astea.
Nu vei putea face asta din nou.
Tiby, te rog, lasă poziţiile yoga.
Bine.
Pantalonii.
Sunt !
Mâncarea nesănătoasă.
Este !
Luaţi chipsuri !
Avem şi muzică din anii '80.
Am uitat, ce facem mai întâi ?
Carmen începe cu: "Etc. cele trei reguli ale pantalonilor etc."
Spunem rugăciunea şi ne ţinem de mâini,
apoi ne aşezăm şi ne rugăm.
Tiby, eşti foarte sentimentală !
Să ştiţi că, de vreo două veri, facem acelaşi lucru.
Nu trebuie să facem ritualul de fiecare dată.
De ce nu ? Doar e important.
Haideţi să păstrăm aceeaşi ordine, bine ?
Vreţi să spuneţi că nu vă mai pasă de asta ?
Ba da, ne pasă.
Carmen, am făcut acelaşi lucru de nenumărate ori.
Deja nu mai are acelaşi farmec.
Dacă vom continua tradiţia, îi ţinem câte o săptămână,
după care îi dăm mai departe.
E rândul lui Bee.
Să nu-i iei la săpăturile tale,
cu toate cadavrele şi oasele alea tocite.
Scuze că eu nu voi picta într-un studio toată vara !
Despre ce tot vorbiţi ?
Care e treaba cu oasele şi studiourile ?
Am fost acceptată într-o tabără arheologică din Turcia,
aşa că vara asta voi merge acolo.
Nu ai primit e-mailul meu ?
Nu.
Eu voi fi la un curs de desen de nuduri.
Grozav !
Tu ce planuri ai pentru vara asta ?
Eu merg în Vermont.
Serios ?
Da, în Vermont.
Nu mă poţi lua cu tine ?
Voi muri de plictiseală aici.
Zău aşa, sunt sora ta !
Credeam că te întorci în Grecia.
În august abia.
Dumnezeule, bine că mi-ai amintit !
Ce să fac în privinţa lui Kostos ?
Cum adică ?
Ce să-i spun dacă mă întâlnesc cu el ?
Sau mai bine nu-i spun nimic ?
Dacă îl văd cu ea, iar ea are burta până la gură ?
Nu ştiu.
Amândoi am fost de acord să ne întâlnim şi cu alte persoane,
aşa că ştiam că s-ar putea ca el...
Ca să se întâlnească cu cineva,
nu să o lase gravidă şi să o ia de nevastă !
Nu are importanţă !
Nu-mi pasă nici dacă vorbeşti cu el,
nici dacă nu vorbeşti.
Effie Kaligaris, trebuie să plecăm !
Vin imediat !
Mamă, o putem lua pe Ashley din drumul nostru ?
De ce nu mi-ai spus că ea mi-a scris în toţi aceşti ani ?
De unde le ai ?
De unde le-ai ascuns.
Eu şi mama ta nu vorbeam cu Greta.
Credeam că e spre binele tău...
Binele meu ?
Era spre binele meu să mă faceţi să cred
că bunica mea nu mă iubeşte ?
Nu aveai niciun drept să-mi faci asta !
Bridget, aveam tot dreptul,
fiindcă sunt tatăl tău şi e datoria mea să te protejez.
De ce să mă protejezi ?
Tată, pot să-mi port singură de grijă.
În caz că nu ai observat, fac lucrul ăsta de ani buni.
Acolo e teatrul Ford.
Ce grozav !
Mă bucur că te-ai răzgândit.
Şi eu mă bucur.
Ce bine că există teatrul de vară !
Draga mea Julia !
Mă bucur să te avem iarăşi aici şi în sezonul acesta.
Mulţumesc.
Mama ta ce mai face ? Lucrează ?
Desigur, dar îţi trimite dragostea ei.
Spune-i că dragostea nu ar trebui să fie trimisă.
Carmen, el e Bill Kerr, strălucitul nostru regizor.
Te rog, actorii mei sunt străluciţi, eu doar îi ajut.
Carmen e una din prietenele mele de la Yale.
Yale ! Voi încerca să nu îţi port pică pentru asta.
Bine ai venit la teatru !
Mulţumesc.
E încântătoare !
E ca un membru al familiei.
Cât îmi place locul ăsta !
După cum aţi auzit,
sezonul acesta, pe scena principală,
vom prezenta piesa "Poveste de iarnă".
Conform tradiţiei, actorii cursanţi vor primi roluri în ansamblu,
cu excepţia unui miel de sacrificiu...
E beat ?
Doamnelor !
Scuze !
Acesta va primi rolul principal
şi va avea marele noroc de a lucra cu mine.
Margaret !
Audiţiile încep mâine la ora...
... nouă dimineaţa ?
Pe cinstea mea, o oră-aşa de potrivită nu-i !
Vreau ca fiecare să pregătiţi
un monolog sau o scenă din piesă.
Sunt atât de emoţionată încât îmi vine să vomit !
Glumeşti ? Va ieşi foarte bine.
O să te ajut să repeţi replicile.
Mulţumesc.
Bună şi bine aţi venit !
Sunt profesoara Nasrin Mehani, conducătorea programului universitar.
Să vă arăt unde veţi lucra.
Mergem ?
Presupun că eşti "virgină".
Poftim ?
La desenat nuduri mă refeream.
Pari puţin cam agitată.
Agitată ?
Nu, deloc.
Nu am mai luat nicio oră de desen până acum,
dar am făcut portrete de când mă ştiu.
E doar un model, nu ?
Doar nu o cunosc pe femeia asta.
Întotdeauna vorbeşti atât de mult
când nu eşti emoţionată ?
De fapt, eu nu prea vorbesc atât de mult niciodată.
Bună dimineaţa !
Luaţi-vă şevaletele şi haideţi să începem !
Leo, suntem gata să începem când vrei.
Distracţie plăcută !
Lena, nu folosi linii atât de ascuţite !
Găseşte zonele de tensiune din poziţia modelului
şi apoi simte contururile pe măsură ce treci prin ele.
Am înţeles.
Asta e tot pentru astăzi.
Mulţumesc, Leo !
Lena, doar e un model nud, nu o vedetă porno.
Tiby, cutia de returnare e atât de strâmtă,
încât nu va încăpea nimic prin deschizătură.
Te deranjează ?
Bineînţeles că da !
E o dovadă de nesăbuinţă din partea clienţilor
şi împiedică strângerea la timp a taxelor de întârziere.
Te sun eu înapoi.
Tiby, dar...
Trimite-mi schiţa.
Bună !
Trebuia să sun înainte ?
Nu, îmi plac surprizele.
Bine, pentru că...
Tiby !
Sunt cu un client.
Bună !
La mulţi ani !
Azi se împlinesc 10 luni
şi mă gândeam că ar trebui să sărbătorim.
Ai o memorie foarte bună.
Sunt un tip romantic.
Şi am şi un calendar pe telefonul mobil.
Tiby !
Dumnezeule !
Cum ţi-ai convins şefii să-ţi dea liber în weekend ?
Le-am spus că am primit un premiu pentru întreaga carieră
de la creatorul lui "Dragon Slayer".
Zău aşa, fii serios !
Am spus adevărul: că mă întâlnesc
cu persoana mea preferată din întreaga lume.
Da, şi cu tine !
Se pare că persoana ta preferată din întreaga lume
e cam neîndemânatică.
Ajută-mă !
Trebuie să...
A fost mult prea uşor.
Cum se face că, pentru tine, totul e atât de uşor:
nu joci jocuri,
nu-ţi trebuie trei zile să-i răspunzi unei fete la telefon.
Vrei să-ţi dau un răspuns simplu ?
Te rog !
Fiindcă te iubesc.
Chiar atât de simplu ?
Da.
E chiar atât de simplu.
E simplu.
Doar foloseşti cuvântul care începe cu "i"
şi eu ar trebui să leşin şi să devin sentimentală ?
Ar fi frumos.
Bine, nu am de gând să te contrazic.
Ştiu că ai vrea să o fac, dar nu pot.
Eşti sigură ?
Aşa cred.
Acum, că tot avem o nouă ocazie de sărbătorit,
chiar dacă sunt o feministă,
să ştii că tot mă bucur de o cutie cu bomboane.
Şi nu-mi displac toate poeziile.
E totul în regulă ?
Ce s-a întâmplat ?
Cred că...
Cred că a fost o defecţiune.
Doar nu e un calculator, ce vrei să spui ?
S-a spart.
Nu înţeleg, chetiile astea rezistă
nu ştiu cât timp în gropile de gunoi.
Când s-a spart ?
Nu ştiu.
Am fost puţin cam prins în acţiune.
Eşti sigur că era unul adevărat ?
Desigur.
Mi l-a dat unchiul meu la absolvire, dar l-am păstrat.
Timp de doi ani ?
Brian !
Dumnezeule !
Ce sunt eu, prima fată care îţi pică în braţe ?
Sigur că nu.
Adică nu eu am fost prima ?
Ba nu, desigur că tu eşti.
Mă duc la baie.
Tiby...
Înţeleg că eşti îngrijorată.
Nu sunt îngrijorată.
Dar am de lucru la scenariu fiindcă trebuie să-l predau curând.
E în regulă.
Eşti sigură ?
Bine atunci.
Vă rog să încetaţi cu lucrul !
Şi restul e tăcere.
Ian, e rândul tău.
Tot ce faci
"Desăvârşeşte ce-i făcut pe lume.
Vorbeşti - şi-aş vrea să îmi vorbeşti mereu;
Cânţi - şi aş vrea să vinzi..."
Ian !
Dumnezeule, îmi pare rău !
Eşti teafăr ?
Îmi pare rău.
Eşti teafăr ? Nu ştiu ce s-a întâmplat. Te simţi bine ?
Atâta vreme cât nu era o critică la interpretarea mea.
Nu, nici măcar nu mă uitam la tine.
Asta a durut.
Nu asta voiam să spun.
Unde naiba e tehnicianul ?
Aşadar, te simţi bine.
Nu am nimic.
E bine.
Ocoliţi ! Vă rog să ocoliţi !
Îmi cer scuze.
Ian !
Sunt teafăr, Bill.
Cred că e un maxilar.
Grozav !
Vezi ? Trebuia să te speli mai mult pe dinţi !
Zâmbiţi !
Ia loc !
Ai petrecut o zi bună în pământ ?
Nemaipomenită ! Aproape l-am scos de tot pe Hector.
Hector, ce nume de viteaz !
De ce crezi că e un bărbat ?
După mărimea craniului.
Săptămâna trecută am găsit craniul unei femei.
Ce nume i-ai pus ei ?
Cleo.
Am căutat ultimele bucăţele din ea
fiindcă scheletul ei e aproape întreg.
Nu te afectează deloc, nu ?
De ce m-ar afecta,
doar oamenii ăştia sunt morţi de mult timp, nu ?
Ce înseamnă "mult timp" ?
Cum calculezi momentul
din care moartea unei persoane devine ştiinţifică
şi încetează a mai fi afectivă ?
Nu ştiu, cred că din clipa
în care moare ultima persoană care l-a cunoscut.
Draga mea, să ştii că ai câte ceva de învăţat de la greci.
Ei bine...
Bridget, haide !
Du-te !
Numai dacă vii şi tu.
Sunt obosită.
Haide ! Nu eşti obosită.
Tib, tot eu sunt.
Eu vreau doar să vorbesc cu tine.
Sună-mă, te rog !
Bună, sunt Carmen !
Sub ce piatră te ascunzi ?
Nu am mai primit veşti de la tine de ceva vreme.
Sună-mă !
Tib, sunt eu, Brian.
"Lenny, ţi-am trimis cu pantalonii şi nişte pământ străvechi,
plus o poză cu Hector, noul meu iubit.
Nu e un tip prea plin de viaţă, dar are o înţelepciune de secole."
Nu ai venit cam devreme ?
Cred că abia peste vreo 12 ore va începe cursul.
Da, dar m-am gândit să trec pe aici
şi să petrec mai mult timp în studio.
Ce faci aici ? E al tău ?
Eu le pozez,
iar ei mă lasă să folosesc studioul noaptea.
E în regulă dacă nu-ţi place.
Ba nu, îmi place.
Aş vrea să am şi eu destul curaj ca să încerc ceva de genul ăsta.
Sunt sigur că ai stilul tău.
Apropo, eu sunt Leo.
Nu am făcut cunoştinţă.
Adică am fost la...
Am văzut...
Ai fost la curs.
Da. Sunt Lena.
Lena !
Interesanţi blugi, Lena !
Da, e o poveste lungă.
Îmi plac poveştile lungi.
Poate o să-mi spui o poveste la cină odată.
Îmi place cina.
Chiar aşa ?
Da.
Minunat !
Mă urmăreşti ?
Doamne, tu erai !
Asta nu ar trebui să fie replica mea ?
Ba nu, replica mea ar fi:
"La naiba, e ea !"
Eu sunt englez.
Serios ?
Şi eu care credeam că imiţi foarte bine accentul !
Îi păcălesc pe toţi de fiecare dată.
Îmi dai voie ?
Desigur.
Ţi-am stricat audiţia ?
Cam da... Nu am obţinut rolul.
Serios ?
Nu, nu e adevărat.
A fost mai mult o formalitate.
Am fost Mercutio în "Romeo şi Julieta"
regizată de Bill anul trecut.
Impresionant ! Ţi-a ieşit bine partea cu moartea ?
A ieşit excelent.
Bine că măcar în "Poveste de iarnă" nu sunt lupte de stradă,
ci doar banala otrăvire,
abandonul copilului şi gelozia obsesivă.
Da, e o latură mai sensibilă a lui Shakespeare.
Te-ai gândit să dai şi tu audiţie ?
Nu, sunt foarte sigură că mă aflu acolo unde îmi e locul.
Unde îţi e locul ?!
Cine spune ?
Prea bine. Pa !
Scuze, dar nici măcar nu ştiu cum te cheamă.
Carmen.
Nu e un nume potrivit pentru culise.
Gol !
O iau eu.
Nu intraţi !
Bee, eşti teafără ?
Bee, la ce naiba îţi era gândul ?
Sper că e bine.
Nu pare să aibă nimic.
Domnişoară, regulile noastre nu sunt stabilite degeaba !
Îmi pare rău !
Nu se va mai întâmpla.
Aţi aflat la ce folosea camera aceea ?
Presupun că e "gynaikonitis".
În greacă, cuvântul înseamnă "camera femeilor".
Aici îşi petreceau femeile cea mai mare parte din timp:
ţeseau, primeau musafirii,
se îngrijeau de creşterea şi educaţia copiilor.
Probabil că în camera şi-a crescut şi Cleo copiii.
Cum îţi poţi da seama că e a avut copii ?
Poţi afla multe lucruri de la un schelet.
Priveşte aici !
Ştim că avea cam 1.50 m înălţime
şi că avea vreo 35 de ani când a murit.
Forma oaselor pelviene ne arată că nu a murit dând naştere,
aşa că trebuie să fi avut vreo boală.
Nu m-am gândit că ar fi putut fi atât de tânără.
Mama avea aceeaşi vârstă când a murit, acum patru ani.
Îmi pare rău.
Îmi închipuiesc ce greu trebuie să-ţi fi fost.
Am terminat ?
Da. Să nu mai intri în bucluc.
Bine.
"Te rog să pleci.
Ţi-am spus ce-o să se-ntâmple
Trezindu-mă din vis, n-aş vrea o clipă
Regină să mai fiu, ci doar, plângând,
Oiţele să-mi mulg."
Excelent, Julia !
Mulţumesc.
A fost excelent.
Mulţumesc.
Vorbeşti foarte fluent.
Vă mulţumesc tuturor !
Carmen !
Ce vrei ?
Bill !
Nu !
Mai ai timp pentru încă o audiţie ?
Ai înnebunit ?
Nu vei fi dezamăgit.
Prea bine.
Uimeşte-mă ! Încântă-mă !
Haide, ce ai de pierdut ?
Ea e Carmen.
Bună !
Ce puternică e lumina !
Da.
Eşti prietena Juliei.
Aşa este.
Sunt Carmen Lowell.
Nu e nevoie să scrieţi.
Nu sunt aici ca să fiu actriţă, mă ocup cu munca în culise.
Nu sunt actriţă.
Asta nu înseamnă că nu îmi place piesa,
căci îmi place foarte mult.
Ce îţi place la ea ?
Cred că îmi place personajul Perditei,
faptul că nu are o identitate proprie,
dar ştie în ce crede şi nu renunţă la crezul ei.
Presupun, nu ştiu.
Ce-ar fi să încerci ?
Perdita.
Pagina 62.
Ian, fii drăguţ şi citeşte rolul lui Florizel cu ea !
Începeţi de la "nu o păstoriţă".
Eşti gata ?
Te urăsc !
"Nu o păstoriţă,
Ci Flora se iveşte-n prag de-April.
Iar tunsul oilor e-o adunare
A zeilor mărunţi. Tu eşti regina."
"Stăpâne, tu, preaînalte,
Semn luminos, cinstit de-ntreaga ţară,
Te-ascunzi în straie de cioban; pe mine,
Sărmană fată de păstor, mă-mbraci
Ca pe-o zeiţă. Dar e-un joc serbarea,
O datină ce-o gustă toţi mesenii.
Mă ruşinez când văd ce haine porţi
Iar dacă m-aş privi într-o oglindă,
Aş leşina."
- Bine. - Îmi cer scuze.
Vreau un Nintendo DS chiar acum !
Dă-mi-l !
Am spus nu !
Am spus nu şi gata !
Dă-mi-l !
Am spus că nu !
Bună, Phil !
Bună, scumpo !
Un anume Brian te-a sunat de două ori.
Mulţumesc.
Te rog să verifici data returnării la casetele astea !
Cred că am întârziat puţin.
Ce-ai spus ?
Am spus că s-ar putea să fi întârziat.
Ţi se pare amuzant ?
Scumpo, scuze că am întârziat !
Vă mai amân penalizarea pentru întârziere.
Super !
Nicio problemă !
Mulţumesc.
Cu ce te ajut ?
Poţi arunca nişte ceapă acolo ?
Sigur.
Ce spun părinţii tăi despre şcoala de artă ?
Cred că ar vrea să merg tot numai sâmbăta după ore, dar...
Vor ce e mai bine pentru mine.
Adică o casă cu garaj de două locuri la periferie ?
Da, dar ei au muncit foarte mult pentru ceea ce au
şi mă simt vinovată că nu vreau şi eu acelaşi lucru.
Asta nu înseamnă că eşti nerecunoscătoare.
Nu vrei decât să descoperi totul singură.
Totul arată minunat.
Foloseşti multe culori la mâncare.
Numai un alt artist ar observa asta.
Pot gusta ?
Da, încearcă asta !
Îţi plac ciupercile ?
Da. Arată bine.
E bun ?
E foarte bun.
Trebuie să-mi dai şi mie reţeta.
Reţeta ? Ce reţetă ?
Nu foloseşti reţete ?
Nu.
E ca şi cum ai picta în interiorul conturului.
Dezavantajul e că nu ştii niciodată cum va ieşi,
dar e tocmai invers.
Cu ce te pot ajuta ?
Foloseşte şofranul !
Încearcă numai să nu strici ceva în seara asta, bine ?
Sigur !
Scuze !
Beckwith...
Sunt Dorcas.
Măcar am o replică, nu ?
E bine.
Felicitări !
Mulţumesc.
Pe Carmen o felicitasem.
Cum ?
Poftim ?
Carmen.
Sunt Perdita.
Nu, nu e bine !
Trebuie să fie o greşeală.
Ai dat audiţie ?
Nu.
De fapt, am dat audiţie, dar nu a fost ceva serios.
Eu stăteam acolo, te priveam şi...
Felicitări !
Mulţumesc.
Trebuie să fie o greşeală.
E în regulă.
Te voi ajuta cu plăcere cu tot ce e nevoie.
Mulţumesc.
Felicitări !
E o reuşită !
Haide să sărbătorim.
Bine.
Îţi promit că va fi minunat.
Bună !
Te simţi bine ?
Da.
Nu mi-ai răspuns la telefon şi nici nu m-ai sunat.
Ştiu, dar am fost ocupată cu scenariul.
Tib, şi eu sunt îngrijorat.
Chiar sunt, dar, până nu ştim dacă e adevărat...
Adevărat ?!
Nu asta voiam să spun.
Mi-aş putea lua o slujbă, nu ?
Serios ?
Da, m-aş putea angaja, m-aş putea muta în New York,
doar avem opţiuni.
Cum rămâne cu opţiunile mele ?
Dacă vreau să nu fi existat deloc noaptea aceea ?
Cum aş putea face asta ?
Ce vrei să spui ?
Cred că sunt cam ciudată şi ocupată
şi asta e o combinaţie cam proastă.
Asta înseamnă că ai nevoie de mai mult spaţiu ?
Doamne, nu-mi place când oamenii spun asta !
Da, fiindcă, de obicei, se referă la altceva.
Vrei să te desparţi de mine cumva ?
Eu nu pot termina propoziţia asta.
Atunci să mă suni când vei putea !
Cei de la firma de transport vor veni mâine.
Credeam că ne mutăm abia în august.
Ştiu, dar David crede că ar trebui să ne mutăm mai repede.
Mamă, am primit un rol într-o piesă !
Nena, e minunat !
A fost o întâmplare, da...
Le-ai spus prietenelor tale ?
Julia ştie.
Mă refeream la celelalte prietene.
Da ! Nu le-am spus, sunt cam ocupate.
Trebuie să închid, altfel voi întârzia la repetiţii.
Te pot suna eu ?
Sigur.
Te iubesc.
Şi eu te iubesc.
"Dragă Carmabelle, s-ar putea
ca blugii să mai aibă ceva miraculos în ei.
Îţi voi trimite un e-mail. Cu dragoste, Lena."
Eşti gata ? Citirea piesei începe în 10 minute.
Da, sunt gata.
Ce-i cu ăştia ?
Nimic.
Sunt doar nişte pantaloni vechi.
Bine. Să mergem !
Bună, Margaret ! Unde să stăm ?
De fapt, acum nu lucrăm decât cu rolurile principale.
Nu avem nevoie decât de Carmen.
Restul sunteţi liberi toată ziua.
Multă baftă !
Mulţumesc.
Carmen, tu stai lângă Ian.
Bună, scumpo !
Bună !
Cu plăcere !
Scuze, am uitat să-ţi mulţumesc ?
Mulţumesc.
Cum te simţi ?
Ca o impostoare.
Te rog, i-ai dat gata de la "Bună !"
Bună dimineaţa, Nigel !
Ea e Carmen Lowell şi va juca rolul Perditei.
Bună, mă bucur să vă cunosc !
Sunt un mare fan, uriaş, de fapt !
Da, tânăra ucenică pe scenă !
Era un compliment ?
Niciodată nu se ştie cu Nigel.
Margaret !
"Poveste de iarnă" de William Shakespeare.
Actul I, scena 1.
Cum merge treaba în noua cameră ?
Se pare că aceste femei nu au dat cu aspiratorul niciodată.
Mă întrebam cum merge treaba în camera mortuară.
Au mai găsit morminte lângă cel al lui Cleo ?
Încă nu.
Mă gândeam să mă mut acolo,
în caz că au nevoie de ajutor în plus.
Bridget, arheologia nu reprezintă doar găsirea oaselor.
Aceşti oameni şi-au pictat vasele, şi-au construit altarele
şi şi-au spus poveştile pe orice suprafaţă găseau.
Asta e ceea ce îmi place cel mai mult la ei:
faptul că au lăsat
atât de multe lucruri despre ei ca noi să le găsim.
Da, dar...
Ca şi tine, şi eu mi-am pierdut familia şi casa într-un război.
Mă fascinează ceea ce a rămas, ceea ce rezistă.
"Tib, ţi-am trimis pantalonii.
Nu s-a întâmplat nimic. Carmen."
Minunat !
Faceţi o minune pentru mine !
Şi simte minunea.
Pantalonilor, faceţi o minune !
Acum întindem minunea pe spate.
Vă rog, vreau o minune !
Bună !
Tibby, ce se întâmplă ? Nu mi-ai răspuns la e-mailuri.
Te simţi bine ?
Nu.
Chiar acum urc în maşină, aşa că rezistă puţin.
Să îţi aduc ceva ?
Un test de sarcină.
"Zâmbeşte, ca şi cum aceasta-i ziua
Nuntirii noastre ce-amândoi jurat-am
Că va sosi cândva."
"O, tu, Fortuna !
Prielnică să-mi fii !"
Oare de ce nu mai vorbesc aşa oamenii ?
Am devenit atât de leneşi !
Nu mai spunem "O, tu, Fortuna !
Prielnică să-mi fii !" ci "Ajută-mă, Doamne !"
Sau, în loc de "Te bucură de dulcele desfăţ al somnului."
spunem "Băi, ia nişte somnifere !"
Nu e deloc la fel.
Sună atât de bine
şi te simţi minunat când vorbeşti aşa.
E un limbaj bogat şi savuros şi...
"Iată, îşi lasă-acum obrazu-ncet pe mână !
O, ce n-aş da să fiu mănuşa ei
Şi să-i ating obrazul !"
Înţelegi ce vreau să spun ?
Da.
"Dă-mi, Dorcas, florile.
Sovârvul, minta, cimbrul, levănţica...
Iar ţie,
Aş vrea să-ţi dau, frumosul meu prieten,
Flori de Prier, aşa cum se cuvine
La vârsta ta.
De le-aş avea acum, v-aş împleti
Cununi, iară pe dragul meu prieten
L-aş înveli cu flori."
"Cum ? Ca pe-un leş ?"
"Ba nu, ca pe un ţărm unde iubirea
Aşteaptă sau se joacă: nu un leş,
şi chiar de-ar fi, nu în mormânt - ci viu,
La pieptul meu."
Bill, îmi cer scuze.
Mi-am uitat replica.
Faceţi o pauză !
Vom continua de unde am rămas.
Să nu cumva să iei lecţii de actorie
dacă nu vei să îţi strice talentul.
Mulţumesc, Nigel. Şi mie îmi place cum lucrezi.
Carmen ?
Te ajut eu.
M-a văzut cineva ?
E în regulă.
Bine.
Ghici ce a sosit înaintea ta !
Am crezut că va fi mai uşor aşa.
Adică i-ai spus că nu eşti însărcinată printr-un e-mail ?
Dacă l-aş fi sunat, sau i-aş fi spus personal
ar fi putut crede că totul ar fi ca înainte,
dar nu se poate.
De ce nu ?
Dacă nu eşti însărcinată, nu văd care e problema.
Nu mă descurc deloc cu relaţiile.
Trebuia să fi fost bărbat.
Nu, un bărbat nu şi-ar face griji că nu se pricepe la relaţii.
Ştii care e problema ?
De fiecare dată când încerc să mă apropii de cineva,
simt de parcă e ceva acolo care spune
"Tibby e pe cale să fie fericită. Mai bine aş termina asta."
Nu ştiu ce să spun, mă înţelegi ?
Poate eşti doar speriată.
Da, posibil.
Ar trebui să mă întorc.
Şi mă părăseşti în mijlocul vieţii ?
Doamne.
Voi mai avea o criză dacă rămâi.
Sună tentant. Dar am cursuri de dimineaţă.
- Aşa e. - Haide.
Te conduc.
Uită-te la tine !
Bună.
Salut.
Dragă Bee, ce mai face scumpa mea?
Briza verii aduce dulcele parfum al grădinii în bucătărie...
... şi mă gândesc la tine.
Cât de mult iubeşti florile!
Îmi pare rău că nu te pot vizita. Dar să ştii că te iubesc mereu.
Dragă Bee:
Uneori vreau să o ajut pe mama ta...
... dar ea crede că e mai bine să o las în pace.
Sper că se va însănătoşi şi ne vom vizita curând.
Te iubesc. Bunica.
Dragă Nasrin, meriţi mai mult decât o scrisoare...
... dar după cum ţi-ai dat seama, nu mă pricep la despărţiri.
Spuneai că arheologia e mai mult decât găsirea oaselor.
Şi aveai dreptate.
Oamenii au putere asupra noastră, chiar şi după ce mor.
Când mama s-a sinucis, am încercat să uit trecutul.
Am fugit de durere, deoarece... ei bine, cred că mi-a fost teamă.
Dar trecutul e mereu alături de noi,
şi e timpul să încetez să mai fug.
Mulţumesc pentru lecţie. Bridget.
Vai, Florizel, nu ştiu ce să aleg dintre sandviş cu curcan...
...şi omletă cu brânză. Ce ziceţi?
Ei bine, nu am venit să-l îngrop pe Cezar, ci ca să mănânc o salată.
- O. - Acum spune-mi despre tine.
Eşti singură la părinţi? Ai fraţi sau surori?
Singură la părinţi.
O, nu. Ei bine, nu pentru mult timp. Mama o să aibă un copil curând.
E o poveste lungă. Sau nu chiar atât de lungă.
- Vă întrerup? - Nu, deloc.
- Pot lua scaunul acesta? Mulţumesc. - Sigur.
Ia loc.
O cunoşti pe Julia? Ian.
Da, ne-am întâlnit o dată.
Familia lui Ian e în teatru, la fel ca a mea.
- Ai mers la ARAD cu 20 din prietenii mei. - ARAD?
Academia Regală de Artă Dramatică, e în Londra.
- Ai auzit de Patrick O'Houlihan? - Nemernic norocos.
Sper să prind spectacolul când merg la New York.
Ar trebui să adunăm un grup de oameni şi să-l surprindem.
Sună distractiv.
- Ai dulceaţă pe buze - O.
Ar trebui să comandăm. Trebuie să ne întoarcem la repetiţii.
O salată Cezar, te rog.
Alo?
Scuzaţi-mă, domnule?
Bună. Greta?
Îmi pare rău.
Ar fi trebuit să sun, dar...
Cred că îmi cunosc nepoata.
Nu ai fugit de acasă, nu-i aşa?
Nu, de fapt, mă întorc acasă, din Turcia.
Interesant sens al direcţiei.
Îţi repari maşina?
Maşinile se repară uşor. E nevoie de manuale pentru oameni.
Haide înăuntru. Cred că eşti epuizată.
Da. Nici nu-ţi imaginezi.
De ce nu mergi sus să te odihneşti?
- Bună! - Hei.
Hei. Arăţi grozav.
Mulţumesc.
Deci, cu ce ocazie?
Ian m-a invitat la cină.
Adică, uneori pot fi aşa de grea de cap...
Nici nu ştiam că mă place în felul ăsta.
- Tu ştiai? - Nu.
Dar ştii, sunt aşa de prostuţă...
mă gândeam că poate ţi-a spus ceva ţie...
...fiindcă voi doi aţi devenit atât de buni prieteni.
Îi ştii pe băieţi.
Atunci, mergi? Mergi la întâlnire?
Da. Adică, e superb, şi e foarte drăguţ, şi...
...e chiar nemaipomenit. Pentru un actor, în fine.
Mă gândeam, de ce să nu-i dau o şansă?
Avem oricum atâtea în comun, şi s-ar putea chiar să meargă.
Ştiu că ai nevoie de somn înaintea repetiţiilor de mâine.
Nu o să fac gălăgie când mă întorc, dar nu aştepta.
- Nu voi aştepta. - Bine. O noapte plăcută.
Mulţumesc, Greta.
Bunico. Îmi pare rău, nu ştiu care...
Nu am mai auzit de tine de...
...10 sau 12 ani.
Ştiu.
Uite, tata, a ascuns scrisorile tale.
Tocmai le-am găsit vara asta.
Înţeleg.
Deci cred că putem trece peste...
...şcoala generală şi liceu.
Cum e la colegiu?
E bine. Nu am optat încă pentru o materie principală...
Ai un iubit?
Acum nu.
Ascultă, ar trebui să-ţi rezolvi acum problemele...
...fiindcă în 40 de ani, îţi vor spune toţi că eşti bătrână.
Ai făcut asta în vara în care m-ai vizitat.
Cred că aveai 6 sau 7 ani.
Am mai fost aici?
Păi, asta a fost cu mult timp în urmă.
"Trimisă înapoi la expeditor."
Super.
O, Parcelor ! Ce-ar zice
Văzând lucrarea-i nobilă-mbrăcată
Atât de hâd ?
Stop.
Din nou.
O, Parcelor ! Ce-ar zice
Văzând lucrarea-i nobilă...
Stop. Încă o dată.
O, Parcelor ! Ce-ar zice
Văzând lucrarea-i...
Opreşte-te chiar acum Carmen, ai o problemă?
Nu ştiu. Am spus replica greşită?
Nu.
Trebuie să vorbeşti ca o femeie îndrăgostită.
Vorbeşti de parcă ţi s-ar face obturaţie canală.
Încă o dată.
O, Parcelor!
Aud tremurul.
Încă o dată!
Carmen, stai.
Îmi pare rău. Nu am vrut să o dau în bară aşa.
Ai instincte grozave. Trebuie să ai încredere în ele.
Ce-ar fi să repetăm împreună, diseară?
Nu, e în regulă. Ar trebui să repet singură. Mulţumesc.
- O, Doamne, a fost o tortură. - Hei.
Mă puteam gândi doar cum să te desenez.
Îmi pare rău că ţi-am distras atenţia.
E în regulă. Nu mă supăr.
Bine.
Cred că trebuie să te întorci la cursuri, nu?
Da.
Aşa cred.
Ne vedem mai târziu.
Ne mai vedem.
Lena!
Nu aveam de ales. Trebuia să mă însor.
Cred că bunicul meu a văzut că nu o iubeam.
Şi la înmormântare, a văzut şi ea.
Că inima mea aparţine altcuiva.
Şi atunci mi-a spus...
...că nu a existat niciun copil.
Am anulat căsătoria.
Am vrut să-ţi spun imediat.
Dar mi-a fost teamă. Nu credeam că am dreptul să-ţi cer iertare.
- Cred că e prea mult să sper că... - Te voi ierta?
Te iert.
- Lena, credeam... - Că aşteptam ca tu să vii aici?
Nu mă aşteptam la nimic.
Am vrut doar să ştii adevărul.
Ei bine...
...mulţumesc.
Adevărul e că ne-am iubit odată.
Şi viaţa mea e diferită acum.
Lena, îmi pare rău.
Îmi pare atât de rău.
E în regulă. Nu-i nimic.
Nu-ţi fă griji. Trebuie să merg la cursuri.
New York-ul e aşa grozav.
Eu şi mama am venit să vedem Hairspray şi să facem cumpărături.
Pot să vă aduc ceva? - Lasă-ne un minut.
Bine.
Tu şi Brian v-aţi despărţit?
Aşa cred.
Crezi că ai trecut peste asta? Adică, peste relaţie?
Adică nu te-ai supăra să afli că el iese cu altcineva?
Effie, despre ce e vorba?
Cred că vreau să ştiu...
Dacă nu te superi că ies cu Brian?
Sigur că am spus că nu mă deranjează. Cred doar că e ciudat, ştii?
Ea nu e genul lui.
Iar ea e foarte tânără şi asta e greţos
Nu pot să cred că ar invita-o în oraş.
Tu poţi crede asta?
În fine, nu contează. Nu-mi prea pasă.
Sunt doar curioasă.
Sună de parcă ţi-ar păsa, Tibby.
Altfel nu ai fi aici, ieşindu-ţi din minţi.
De parcă eşti un model pentru asta...
Spun doar că nu le poţi avea pe amândouă.
Dacă nu voiai ca Brian să aibă altă iubită,
atunci nu trebuia să-i dai papucii.
Destul de uşor.
Nu ai idee de ce eu şi Brian ne-am despărţit.
Tu ai?
Carmen, speram să mă sprijini puţin.
Nu să-mi dai lecţii.
Nu am condus până aici la ora de vârf
ca tu să citeşti o carte!
Îmi studiez replicile, Tibby.
Ce vrei să fac? Să-mi încetez viaţa?
Nu e ca şi cum te-aş aştepta!
N-am mai auzit nimic de tine de o lună!
De unde naiba vine asta?
Simplul fapt că întrebi asta spune totul.
Carmen! Ţi-am adus o plăcintă. Bună.
Mulţumesc. Julia, ea e Tibby.
Tibby, aceasta e Julia.
Tu eşti fata de la magazinul video.
Fata de la magazin.
Trebuie să plec. Trebuie să lucrez la scenariu.
Deci eşti şi scriitoare?
Drăguţ restaurant.
Nu e nici aglomerat, asta e bine.
E grozav.
- Cum te simţi? - Bine.
Nu-mi vine să cred că ai făcut toate astea.
Nimic nu e prea bun pentru muza mea.
Ce? Asta sunt eu?
Păi, m-am simţit plin de inspiraţie în ultimul timp, aşa că...
De ce am sentimentul că e ceva în neregulă? Eşti bine?
Da, sunt bine.
Îmi pare rău, mă gândeam doar.
La ce, mai exact?
Ce se întâmplă?
Nimic.
Ideea aceasta de muză, e romantică, nu?
Da. E puţin romantică. Aşa cred.
Am auzit altele mai rele.
Ai fost vreodată îndrăgostit?
Iubesc să mă îndrăgostesc.
Da, dar...
...crezi că există o persoană cu care fiecare e menit să fie?
O persoană? Nu, nu chiar.
Ştiu că nu asta voiai să auzi.
Îmi place că eşti sincer.
Dar...
...tu nu eşti de acord?
Nu, sunt de acord.
Vreau să fiu.
Sunt două lucruri diferite, nu-i aşa?
Dar, Lena, nu trebuie să te scuzi pentru ceea ce vrei.
Dar nici măcar nu ştiu ce vreau. Îmi pare rău.
Şi îmi pare rău că mă scuz atât de mult.
Atunci nu îţi mai cere scuze.
Nu trebuie să îţi ceri iertare.
Decât dacă nu-ţi place mâncarea.
Atunci trebuie neapărat să te scuzi.
Mâncarea e grozavă.
Da, o să port negru.
Scuza-mă?
Aşteaptă, mamă.
Da, voi veni la petrecere. Te sun mai târziu.
ştii cumva dacă filmul ăsta e bun?
Păi, depinde.
Adică, este dacă vă plac poveştile de dragoste lipicioase...
...care nu au absolut nicio bază în realitate.
Şi dacă vrem să vedem un film romantic, ştii tu?
Aş opta pentru Masacrul din Texas, versiunea refăcută.
- La mine merge. - Tibby, mulţumesc.
Îmi cer scuze. Vă pot ajuta să găsiţi ceva?
Las-o baltă. Haide, să plecăm de aici.
Bine.
Speriatul clienţilor nu e una din tehnicile
de vânzare despre care am vorbit.
Îmi pare rău.
De ce nu îţi iei liber restul lunii?
Ce? Nu, dar...
Da, lucrurile nu merg bine pe aici oricum.
Deşi dacă pleci, afacerea ar putea merge iar.
Da.
Te rog, ia orice vrei. Ia-le pe toate.
- Vorbeşti serios? - Vreau să scap de vechituri.
Mulţumesc.
Nu ştiam că a mers la bal.
Cum?
A, da.
A mers. Era foarte încântată. A cumpărat cinci rochii.
Apoi le-a dus înapoi, şi a cumpărat altele cinci.
Dar după asta, a devenit tot mai deprimată.
A adormit la absolvirea ei.
Da, aşa era Marly.
Cu două viteze: repede sau foarte încet.
Mamă!
Scumpo.
Bee. Ce e scumpo? Ce s-a întâmplat?
Acum îmi amintesc.
Era furtună, ca acum, şi m-a lăsat singură.
Nici atunci nu i-a păsat de mine.
Nu e adevărat.
De ce nu ai oprit-o din fugă? De ce nu ai încercat mai mult?
Era greu. Am încercat să o ajut, dar nu m-a lăsat.
Dar eu încercam mereu.
- Ascultă-mă, ea te-a iubit. - Atunci de ce nu a rămas în viaţă?
Fiindcă era bolnavă...
...şi tu nu puteai face nimic ca ea să se simtă mai bine.
Mă auzi?
În vara ceea, tatăl tău te-a adus la mine.
Lucrurile se înrăutăţiseră cu mama ta...
...şi a vrut ca tu să fii aici
în timp ce el încerca să o ducă la spital.
Nu ne-ar fi lăsat în viaţa ei decât
dacă ne prefăceam că nu era bolnavă.
Tatăl tău a trebuit să se prefacă.
Eu nu am putut.
Ea nu era ca tine de puternică.
Tu eşti diferită.
Ea a rezistat atât de mult fiindcă te iubea.
Te iubea. M-ai auzit?
Brian vine să mă ia şi nu-mi găsesc cerceii.
Pot să-i iau pe ai tăi?
Effie, mergi la petrecerea de aniversare
a părinţilor lui Tibby cu Brian?
Da, a spus că a trecut peste relaţie.
Effie! Nu asta e problema.
Nu ieşi cu foştii prietenelor tale.
Sunt prietenele tale, nu ale mele.
M-ai dat afară din grupul tău toată viaţa...
...aşa că regula aceea nu e valabilă la mine.
Brian! - Effie!
- Brian. - Ce mai faci?
- Deci cum ţi s-a părut? - Grozav, toţi au fost buni.
Hei, Effie.
- Hei. - Bună.
Nu ştiam că vei fi aici...
Cum e scenariul?
Bun.
E o comedie romantică.
Ceea ce e o contradicţie aparentă.
Aşa e.
Ce e...?
- Ar trebui să... - Eu...
- Spune tu prima. - Ce? Nu, eu...
Aduce ghinion.
Se întoarce la tine.
Effie te aşteaptă.
Cine?
Effie.
Mă duc să mai aduc plăcintă.
Alo? - Carmen?
Eşti bine? Ce s-a întâmplat?
Sunt la spital, scumpo, copilul se naşte mai devreme.
Acum? Unde e David?
Într-o călătorie de afaceri.
Bine, vin.
Mamă, trebuie să înceapă repetiţia cu costume.
Găsesc eu ceva. Voi fi acolo. Vin.
Fă ce trebuie să faci. Voi fi bine.
Am vrut doar să ştii.
Bine, te iubesc! Dumnezeule!
Ce? Da.
Tibby, sunt eu. Îmi pare rău
că te sun aşa, dar nu am pe altcineva.
Ce e, Carmen? Ce se întâmplă?
E mama. I s-a rupt apa, şi nu pot merge la spital.
- Voi fi acolo în cinci minute. - Bine, mulţumesc.
Vin!
Iar? Ai înca una?
Cum merge aici?
Pungile cu gheaţă nu ajută deloc!
Uită-te la ea. Trebuie să ii dai o chestie din aceea cu ace.
Ea a ales...
...să nască pe cale naturală.
Eşti nebună?
Doamnă,
Regină scumpă ce te-ai săvârşit
Când eu intram în viaţă...
"Mâna dă-mi-o..."
- Mâna dă-mi-o... - "Să ţi-o sărut."
...să ţi-o sărut. - Stop.
Bine, Christina, mi s-a spus că eşti gata să împingi.
Nu, nu, nu. Trebuie să-l aştept pe David.
Îl va aştepta pe David. Ar trebui să-l aştepte pe David.
Ai ceva să o ajute să aştepte?
Încetează să mai lupţi. Împinge.
Nu pot!
Christina, ascultă-mă, poţi! Poţi face asta.
Sunt aici, bine? Sunt aici pentru tine.
Bine? Începe să împingi.
Nu te las singură. Vom face asta împreună.
Bine, tu şi eu, vom face asta.
Bine. Eşti gata?
Bine, vei împinge.
De rangul tău ai grijă, te implor !
Trezindu-mă din vis...
Ăă...
N-aş vrea o clipă
Regină să mai fiu, ci...
Iată-l.
Frumosul meu băieţel.
E micuţ.
Şi violet... Perfect!
Dumnezeule, parcă e din marmură.
Carmen ar fi atât de mândră de tine...
Ar fi mândră de amândouă.
Nu aş fi reuşit fără tine, Tibby.
Mulţumesc.
Mulţumesc că ai fost acolo, Tib. A fost norocoasă să te aibă.
Nu o trezi. Sărut-o din partea mea doar.
Sărută-l şi pe bebeluş.
Bine. Ne vedem curând.
Ai veşti bune?
Da, am un frăţior.
Felicitări!
Mulţumesc. Scuze, nu ştiu de ce plâng.
Doamne. Eu doar...
Nu-mi vine să cred că n-am fost acolo.
Ştii, toata viaţa am fost doar eu şi mama...
...având grijă una de alta.
Ştii, eu doar...
Mă simt atât de departe de ea...
...şi de prietenele mele.
Nu ca Perdita.
Care şi-a pierdut mama de 16 ani?
Aşa cred.
Nu ştiu de ce-ţi spun toate astea.
E destul de rău că distrug spectacolul.
Ştim toţi că eşti supărată.
Repetiţiile în costume ies rău mereu.
Lasă-mă să te scot la cina şi să vorbim despre asta.
Sunt bine. În plus, probabil ai planuri cu Julia.
Julia?
De-abia o cunosc. Am luat cina cu ea o data fiindcă m-a implorat.
Ea te-a invitat?
Carmen, dacă vreau să ies cu cineva, tu eşti aceea.
Înţeleg că nu e momentul potrivit.
Ne vedem mâine.
A fost groaznic.
Sunt consternat.
Instinctele mele despre actori nu se înşeală niciodată.
Bill, nu trebuie să te învinovăţeşti.
Poate trebuia să spun ceva de la început.
O iubesc pe Carmen, dar e foarte nesigură.
Până la urmă, poate nu are ce trebuie.
Tată?
Cred că am adormit.
Cum a fost călătoria?
- Bună. - În regulă.
Amândouă, de fapt.
Am vizitat-o pe Greta.
- Bridget, am încercat doar să... - E în regulă.
M-a ajutat mult...
...să înţeleg lucrurile despre care
noi nu am putut discuta.
Şi care sunt aceste lucruri?
Că tu ai iubit-o pe mama mai mult decât credeam.
Şi nu aveai cum să o salvezi.
Nimeni nu putea.
Aşa a fost.
Dacă vrem să trecem peste asta, tată...
...trebuie să începem să avem grijă unul de altul, bine?
Nu crezi că asta ar fi vrut şi ea?
Ba da.
Cred că asta ar fi vrut.
Te iubesc, tati.
Şi eu te iubesc.
Îmi pare rău.
Noaptea aceea...
...cred că am simţit mai mult decât trebuia.
Poate am crezut că eram pedepsită...
...fiindcă simţeam prea mult.
De ce nu ai vorbit cu mine, Tib?
Fiindcă nu te pot minţi aşa cum nu mă pot minţi nici pe mine.
Trebuie să ai puţină încredere, Tib.
Nu te vor părăsi toţi cei pe care-i iubeşti.
Ştiu asta acum.
Vrei să luăm micul dejun?
Da.
Micul dejun sună grozav.
El e fratele tău, draga mea. Ryan Christopher Sands.
Am încercat să-l fac să aştepte, dar a luat singur o hotărâre.
La fel ca altă persoană pe care o cunosc.
Îmi aminteşte mult de tine.
Când mi te-au dat în braţe prima dată...
... nu văzusem ceva atât de frumos până atunci.
Şi ştiam că de atunci, inima mea va fi plină.
Aşa că mergi acum pe scenă...
... şi arată-le cât de frumoasă eşti.
Noi te vom aştepta...
... acasă.
Te iubesc.
Spune "la revedere". Pa, Carmen.
Salut. Vreau doar să-ţi spun...
... succes şi...
... sa ai parte de ziua ta de glorie, asa ca... ...
adica noaptea ta de glorie
Meriţi să fii în lumina reflectoarelor.
Pa.
Doamne, Carmen, unde naiba ai fost? Intri în 30 de secunde.
Dumnezeule. Îmi pare rău.
Aceste flori ciudate dau viaţă...
...făpturii tale.
Iar tunsul oilor e-o adunare
A zeilor mărunţi. Tu eşti regina.
Stăpâne, tu, preaînalte...
...semn luminos,
cinstit de-ntreaga ţară...
...te-ascunzi în straie de cioban...
...pe mine, sărmană fată de păstor,
mă-mbraci ca pe-o zeiţă.
O, Parcelor !
Ce-ar zice văzând lucrarea-i
nobilă-mbrăcată atât de hâd?
Ce-ar zice?
Vezi, oaspeţi oaspeţi vin încoace.
Sileşte-te frumos să le vorbeşti
Şi cu desfăt ne-mbujorăm.
- Bravo. - Şi şie.
Carmen, a fost incredibil.
Uneori cuvintele eşuează.
Effie?
Effie, ce este?
Ce s-a întâmplat?
Brian s-a împăcat cu Tibby.
Nu vede că ea nu îl iubeşte?
Nu ştii asta, Effie.
Nu te porţi aşa cu cei pe care-i iubeşti!
Nu e chiar atât de simplu.
De fapt, tu eşti de partea ei, nu?
Nu sunt de nicio parte.
Deşi suntem surori, le-ai ales mereu pe ele.
Effie, asta nu...
Aş vrea să fiu în drum spre Grecia...
...ca sa fiu departe de casa asta şi de tine.
Ştii, de-abia mi-ai adresat două vorbe săptămâna asta.
Se scriu câteva articole despre tine
şi nu mai sunt destul de bună să-ţi fiu prietenă?
De fapt, nu am citit articolele. Erau bune?
Nu asta e problema, Carmen.
În caz că ai uitat, eu te-am adus aici.
Nu ţi s-ar fi întâmplat toate astea dacă nu eram eu.
Dar tu nu mi-ai dat nimic.
Eu sunt aceeaşi din totdeauna şi poate am fost nesigură o vreme.
Ştiu că ai încercat din greu să mă faci să rămân aşa.
Nu?
Uite, Julia, îmi pare rău dacă micul meu succes...
...te face să simţi că am luat ceva de la tine.
Dar dacă am învăţat ceva vara aceasta...
...este că nu te poate distruge nimeni în afară de tine însăţi.
Şi tu m-ai învăţat asta.
Aşa că, îţi mulţumesc.
Lena.
- Lena, îmi pare aşa de rău. - Ce s-a întâmplat?
Am făcut ceva groaznic.
Ce ai făcut?
Păi, am fost supărată pe tine, Tibby si celelalte...
...şi i-am luat.
Ai luat ce?
Pantalonii.
I-ai luat? Ai panta... Sunt cu tine în Grecia?
Acum vine partea groaznică.
Vezi tu, i-am purtat în barcă, s-au udat...
...şi când am ajuns la Yia Yia, i-am pus pe sârmă la uscat.
- Nu m-am gândit că vor... - Că vor...?
Ei bine, nu ştiu dacă i-a suflat
vântul sau altceva, dar au dispărut.
Nu s-au pierdut. Îi va găsi. Cât de mare e Santorini?
S-au pierdut.
Eşti sigură că s-a uitat măcar?
Fără supărare, dar e vorba de Effie.
Urăsc să spun asta, dar asta nu s-ar fi întâmplat...
...dacă nu am fi schimbat rotaţia.
Trebuia să mi-i trimiţi mie.
Păi nu mi-a spus nimeni că eşti în Alabama.
- Da, nici eu nu ştiam. - Da, cred că s-a pierdut...
...împreună cu "Tibby se teme să nu fie însărcinată."
Scuză-mă?
Frică de ce?
Nu am vrut să-ţi faci griji.
- Dar i-ai spus Lenei. - Eu eram aici!
Am încercat să-ţi spun când am venit la tine.
- Am vrut să-ţi spun, apoi ne-am certat.
- Le-am trimis e-mail tuturor.
Nu e vina mea că am un server jalnic.
Ei bine, Slavă Domnului că există e-mailul!
Poţi avea relaţii cu persoane fără ca măcar să le vezi.
E-mailuri, fetelor? E jalnic.
Putem să ne concentrăm la pantaloni?
Nu, poate e un semn. Că ar trebui să uităm de asta.
Despre ce vorbeşti, Tibby?
Despre pantaloni, bine?
"Pantalonii"! Trebuiau să ne aducă împreună! Uită-te la noi!
Uită-te la noi.
Încă un motiv ca să-i găsim.
Sora mea i-a pierdut. Voi merge in Grecia să-i găsesc.
Frumoasa mea nepoată!
Effie e aici?
Effie? A plecat în Atena de dimineaţă.
Îi era teamă să dea ochii cu tine.
Un comportament nu prea grecesc. Normal.
- Haide, camera ta e pregătită. - Mulţumesc.
E Effie. - Effie?
Poftim.
Haide.
Da.
Effie, ce e? A găsit pantalonii?
Nu ştiu, sunt la Atena.
Ascultă, nu aş fi luat pantalonii...
...dacă aş fi stiut prin ce a trecut, dar nu a spus nimic.
- Deci Kostos nu e însurat. - Nu.
Şi a venit din RISD să-i spună asta Lenei?
Acum două săptămâni. Effie a dat peste el
în Grecia, iar el i-a spus povestea.
A venit până aici, iar Lena nu-i mai acordă o şansă?
- Imaginează-ţi asta. - Taci.
Aş vrea ca Lena să ne fi spus.
Ştiu.
Nu era obligată.
Yia Yia. Cum spui "pantaloni pierduţi" în limba greacă?
Fetele din Grecia nu-si pierd pantalonii.
Eşti sigură că tipul ăsta ştie unde mergem?
Da, spunea să rămânem pe cărarea principală...
...şi să facem stânga la a treia curbă.
- Acum vorbeşti greaca?
Haide, avem probleme mai mari.
Unul din măgari a făcut ceva urât.
Rahat!
O să-mi rămână semn.
- Opa! Lena! - Bridget!
Ce faceţi aici?
- Crezi că te lăsăm singură? - Dumnezeule! Salut!
Se pare că tata avea un milion de mile de zbor...
...pe cale să expire. Şi ni le-a dat nouă.
Bună, Tibby!
Tocmai am căzut de pe un măgar!
Eşti bine?
Vă distraţi?
Bine, încă 500.
Gata.
Îl cunoaşteţi pe un băiat pe nume Kostos sau Kostas?
- Tibs, toţi de aici se numesc Kostos - Bridget, te rog!
Kostos Dunas.
Kostos? Da. Drăguţ băiat.
L-ai ratat cu 10 minute.
Normal.
A mers să vândă peşti la restaurant.
Carmen!
Tipul ăsta ne-a spus...
...ca stim noi cine e la restaurant.
Scuză-mă, e un turist!
Ce?
Cu pantalonii, am aflat că îi are...
...şi este la restaurant.
Deci dacă mergem la restaurant, vom găsi turistul cu pantalonii...
...care ar putea fi acolo, probabil. El va fi acolo.
Sunteţi bine?
- Ce? - Ce?
- Suntem bine. - Haideţi la restaurant.
Fetelor, o pălărie verde. Este el?
Dumnezeule.
Am văzut doar poze, dar e identic cu el.
- E super. - Păstraţi calmul, bine?
Vorbesc eu.
- Nu! - Cum?
- Noi mergem şi vorbim. - Unde mergem?
Vrem să te avertizăm că Kostos stă chiar acolo.
O.
E în regulă.
O să facem stângă împrejur şi ne întoarcem...
- Te-a văzut deja. - Noroc.
Effie mi-a spus că vii.
Am sperat să te văd înainte să plec mâine.
Eram gata să te sun ca să ne întâlnim lângă barcă.
Dar n-am fost sigur dacă îţi aminteşti care e a mea.
Îmi amintesc.
Spuneai că pleci mâine.
Da.
Am intrat la Şcoala de Economie din Londra.
Serios ?
Grozav.
Ar trebui să plec.
Mă bucur că te-am văzut, Lena.
Sper că vei fi fericită.
Şi tu.
Lena?
Diseară e lună plină. Se numeşte "luna marinarului."
Poate îţi va aduce noroc.
Te va ajuta să găseşti ceea ce cauţi cu adevărat.
- Hei. - Hei.
Um... Ei bine, asta e.
Să mergem.
Asta e?
Bine, Lena, vrei să ne spui ce s-a întâmplat?
Nimic.
Nimic? Ai idee cât ne-a luat să-l găsim...?
Isteţ.
De-asta v-aţi purtat aşa de ciudat?
Aţi plănuit asta tot timpul?
- Nu. - Da.
- Da? - Nu am venit aici doar pentru pantaloni.
Nu-mi vine să cred! De ce m-aţi minţit?
Fiindcă, Lena, ştiam că nu poţi face asta singură.
Şi de ce nu ne-ai spus că Kostos nu s-a însurat, Lena?
- Fiindcă nu contează. - Ba contează.
Nu contează. S-a terminat.
- Mie nu mi se pare. - Nici mie.
Aşa e.
Nu ştiţi despre ce vorbiţi. Nu puteţi înţelege.
Ce e de înţeles?
De ce te tot gândeşti la asta...
...şi nu-ţi urmezi inima?
- Fiindcă mi-a rănit inima.
Mă doare. Nu vreau să mă mai simt aşa.
Nu cred că aş mai putea trece peste asta iar.
Lena, se mai întâmplă lucruri din acestea.
Îţi eşti datoare să încerci măcar.
Lena Kaligaris.
Nu ne pricepem să nu ne iubim unul pe altul.
Am încercat, dar nu am putut.
Şi eu.
Deci, ce facem?
Găsim noi ceva.
Ei bine, acum că Kostos a avut grijă de...
- Taci. - Kostos!
- Opreşte-te. - Ce facem cu pantalonii?
Nu ştiu. Suntem aici de 5 zile.
Dacă nu îi găsim?
Nu-mi place ideea de a pleca fără ei.
Eu urăsc ideea de a pleca.
O, Doamne...
Ce idiot.
- Bridget? - Bridge, nu.
- Bridget. - Hei.
- Eşti nebună? - Nu, Bridget.
Nu fă asta! Nu e amuzant. - Opreşte-te!
Nu sunt singura care intră.
- Nu sunt singura care intră. - Ce faci?
- Haide, mergem toate. - Sari.
Nu fac asta. O să am un cârcel sau ceva de genul.
Ai grijă.
Un, doi, trei!
Nu pot face asta!
Haide, Carmen, sari! Repede!
Uneori îmi place să cred că pantalonii s-au pierdut cu un motiv...
... că acesta a fost ultimul lor cadou pentru noi...
... să ne readucă împreună...
... într-un loc al iertării şi dragostei..
... şi o înţelegere pe care am făcut-o
a fost toată magia de care am avut nevoie.
Şi în timp ce ne-am petrecut ultimele momente ale verii...
... privind armonia cerului şi mării...
... mi-am dat seama că era o culoare pe care o cunoşteam:
Era albastrul moale, schimbător, profund...
... al unei perechi de pantaloni purtate îndelung.
Pantalonii ne-au readus împreună.
Restul...
... era în mâinile noastre.