- Bună ziua, doamnă. - Da, s-a demonstrat că este?
Am nevoie de o semnătură.
Mulţumesc, o zi bună să aveţi.
Pentru părinţii care-şi doresc copiii acasă, merge-ţi la aceeaşi şcoală.
Vorbesc, desigur, despre primul joc al sezonului la Midland Hornets.
Pentru asta nu trebuie să fii în echipă sau să te duci la şcoală.
Nu există noi informaţii cu privire la jaful, care a avut loc astăzi.
Nu-i de mirare modul în care aceste lucruri poate apărea în lumea noastră idilică.
Vorbind idilic Vremea în week-end+ devine fantastică.
Un pic rece dimineaţa şi cald, după-amiaza.
Nu vei observa umiditatea cu care ne-am obişnuit în această perioadă a anului.
În următoarele zile vremea te va face să-ţi doreşti înainte de recoltare o dată...
Două luni mai devreme.
E de mult timp, Sheriff.
- Mă aşteptai Riley. - Desigur.
- Tu ştii mai bine. - Sunt nevinovat!
E pornit. Înregistrezi? Aşa ar trebui.
Avocatul meu va fi foarte interesat de înregistrare.
- Totul e pregătit, Sheriff. - Mulţumesc, Riley.
Este minunat şi primitor? Acum putem vorbi.
Dacă mă întrebi pe mine.
De ce nu mă izolezi aşa cum am văzut pe la tv?
- Nu eşti în cutie că la alte televiziuni. - Mă tem că asta e tot ce putem mai bine.
Nu e nevoie de mai mult pentru o camera de interogare într-un oraş mic.
De asemenea, nu suntem obişnuiţi astfel, când mă gândesc la asta.
Stai jos!
Este ora 02:41 p.m.Place, Midland Township Hall discuţie cu un suspect...
- cu privire la un jaf armat la Carolina Credit and Trustde; La ora 1p. M. azi.
Interviul e realizat de către şerif Amiel DixonLos şi numele intervievatului este...
Ne spui numele tău?
Vrei să-mi spui numele tău?
I-am cerut adjunctului să-mi citească drepturile.
Haide, doar vorbim împreună.
Ştii te pot ţine aici 48 de ore, fără nici o acuză?
- Şi eu nu trebuie să spun nimic. - E adevărat.
Dar A: Acest lucru este comunitate creştină,
care nu are nevoie de o profanare urbană.
Va vedea că am condus interviul respectând regulile.
Nu am să folosesc numele împotriva ta.
- Freeman Finch. - Care este primul?
- Ce naiba am spus oare. - Uşor.
Intervievat, om adult negru. Fără nici un act de identitate la arestare.
El pretinde că se numeşte Domnul Finch Freeman.
- Nu am mai auzit de numele ăsta înainte. - Ai spus jaf armat cu puţin timp înainte?
Numele oamenilor sunt destul de simple le ştii pe degetele de la o mână.
- Marshall, Ray, este... - Noble.
Noble deţine cea mai mare parte a terenului de aici.
Nu e nimeni Freemans.
- În închisoare numele se scriu invers. - Şi în armată la fel.
De acolo vii?
- Nu ţi-am spus primul nume la urmă. - Scuză-mă?
Ai interpretat greşit. Numele meu este d-nul Finch, Freeman Finch.
La primul interviu am interpretat greşit introducerea.
Nu eşti cu adevărat liber acum d-le Finch.
Dă-mi răspunsuri la orice întrebări şi eu încerc să obţin eliberarea ta spre casă.
- Pot să beau nişte apă? - Între timp, ţi-e sete?
Mi s-a uscat gâtul.. Da.
Toate acele săpături?
Pot să te întreb de unde eşti murdar nu?
Aş cumpăra nişte terenuri şi am fost să văd cum sunt.
- Le testaţi. - Da, în felul meu.
- Ai făcut un test de PH complex. - Am vrut să văd cât de negru este.
Bine.
Este destul de negru?
Sol foarte negru?
Am nevoie de câteva fapte, să ştiu cum şi unde stai.
- Ştiu. - Da, o?
Acesta este un oraş mic şi n-am avut niciodată până acum un jaf.
- Şi apoi apari tu brusc. - Şi, probabil eu arăt exact că făptaşul?
- Juriul va decide. - Deci, ridici un om...
venit să cumpere o proprietate aici şi să contribuie la impozite...
pentru că merge singur pe stradă şi nu l-ai mai văzut înainte?
- Autorul nu este de pe aici. - De ce nu?
Nici unul dintre fermierii locali nu sunt disperaţi?
De fapt eu sunt acela, totul e ca şi rezolvat.
Nimeni de aici nu a făcut-o.
Cum de ştii? Tu spui că eu sunt vinovat, nu pari îngrijorat de situaţie.
- Doar nu vorbeşti serios? - Dă-i omului apă.
- Nu-mi spune că nu sunt negri aici. - Chiar aici.
- Cel care a ridicat doar 461.000 dolari. - Deci, înseamnă că eu sunt al doilea.
Răspunde la întrebare. Nu e nici un negru în zonă.
- Doar dacă nu vrei tu să licitezi un loc. - Asta e comitetul de primire?
- Ei, nu suntem destul de drăguţi? - Dimpotrivă suntem diferiţi.
Sunt pentru siguranţa ta. Uită-te din locul nostru.
Nu ştim de unde vii nu ai acte sau maşina,
eşti murdar cu pământ de parcă ai scormonit undeva.
- Sau ai îngropat ceva, poate. - Şi, că cireaşă de pe tort...
Ca o notă finală, ce?
- Ce. - Credem că eşti responsabil pentru furt.
El vorbea despre mine, nu despre oraş. Eu nu sunt de aici...
Şi, că cireaşă de pe tort, nu? - Încet fiule.
Spune! Spune că sunt negru! Zii.
Sunt încătuşat într-o celulă.
Ameninţă doi ofiţeri de poliţie şi va totul e filmat.
- Stai jos. - Nu până nu îmi spune ceva.
Vrei să mă împuşti, împuşcă-mă. Spune ce vroiai să spui.
- Vrei să fii împuşcat din această cauză - Nu ai curajul!
- Mă acuzaţi cu rahaturi. Sunt nevinovat. - Nu pari a fi unul care nu a făcut nimic.
Prostii! Ai de gând să tragi, dar va trebui să arzi înregistrarea.
Bine, ascultă...
Aş spune... Da, tu eşti negru.
Riley, de asemenea, vede un om negru, Vrei să îi spui rasism este cu totul altceva.
Eu o numesc că ceva logic.
Problema e că pentru tine toţi arătăm a rasişti.
Nici unul dintre noi nu a fost la bancă. Tu corespunzi descrierii făcute de bancher.
Nu vorbesc decăderea lui Jericho aici. Ar trebui să fie o discuţie civilizată.
Nu trebuie să se termine tragic.
Poftim.
- Ia loc. - De ce eşti atât drăguţ cu el d-le?
Este oaspetele nostru, şi nu ştim dacă a ceva rău, încă.
- Încă? - Haide.
Trebuie să recunosc Ai multe de explicat.
Maşina s-a stricat, m-am dus la casă respectivă.
Când am revenit maşina a fost remorcată...
- Sau furată.. Ţi se pare imposibil? - Poate fi o al naibii coincidenţă.
- Se întâmplă coincidenţe. - Las juriul să decidă asta.
Uau.. De necrezut. Nimic nu vine de la tine.
Se bucură când vii şi ţi se simte lipsa când pleci...
O uite avem un cititor în stele.
E complet extras din Kafka?
Acum văd... că ajungem undeva. Şi ieşim din stereotipuri.
Dar cred că eşti un membru al unei bande, doar cine ştie de o melodie rap cu Kafka...
Şi tu crezi că eu ştiu doar că...
neapărat am citit ceva în colegiu... despre Ku Klux Klan?
Tu eşti mai deştept decât am crezut, dar fereşte-te de sabia cu două tăişuri.
Nu este ceva existenţial dar o crimă, şi vreau să o rezolv.
Nu ai nici o idee despre ce este vorba.
Şerifule?
Meredith este aici.
Va continua.
Îmi pot imagina doar cât de înspăimântător a fost totul pentru tine.
- O zi care începe cu violenţă. - Am vrut doar să mă duc acasă.
Puteţi vorbi, de asemenea, cu dr. Coleson. Inima mea încă bate iute.
- Te-a ameninţat cu un pistol. - Asta e problema, Amiel.
Dacă mă întrebi pe mine să...
Acest lucru nu se poate întâmpla în Midland
şi nimeni nu ar trebui să credem că ar putea.
Nu poate trece fără răspuns.
- Noi stăm pavăză pentru noi. - Merg să văd ce vrea.
Nu are nevoie de nimic. Se plânge că a fost prins.
Se afla în arest nostru şi cere ceva.
Nu ar trebui ca cineva să-l vadă?
Nu te apropia prea mult.
Vezi Meredith. Trebuie să îl identifici.
- Am înregistrarea. - Nu ne arată prea mult.
Meredith... Trebuie să faci asta.
Trebuie să te uiţi la om.
Chiar dacă avea o armă îndreptată spre tine...
Şi spune-mi dacă a fost el.
Eşti sigur că e el?
Te simţi inconfortabil?
Dacă sunt cum?
- Inconfortabil. - Cine dracu vorbeşte aşa?
Asta înseamnă că...
Da, ştiu ce înseamnă? Cine ţi-a spus să vorbeşti astfel?
Vă credeţi că sunteţi într-un oraş mare? Inconfortabil?
- Ca în " NYPD Blue"? - Dacă nu ai nimic...
Sunt un nevinovat închis aici doar pentru că sunt negru.
- Este inconfortabil prin definiţie. - Ceea ce am încercat să spun este...
Că.. te plângi.
Dacă eşti în pericol imediat sau ai nevoie de ajutor medical...
Am permisiunea să te ajut.
- Altfel... - Altfel ieşi de aici.
Care este numele tău?
Heather. Al tău?
Ei vorbesc de culoarea pielii mele acolo Heather. Este adevărat?
E în regulă totul aici?
Ce naiba!
- L-ai conectat tu. - Doar nu s-a pornit singur.
Nu poţi aşa ceva.
De ce? Trebuie să înregistreze ce se întâmplă aici.
Chiar dacă nu eşti aici, eu sunt încă în stare de arest.
Pe cameră este interviul. Domnişoara Noble nu are nimic de-a face.
Aşa crezi şi tu Heather?
Am văzut asta. Brutalitatea poliţiei!
Taci.
- Ce încerci să ascunzi. - Ce vrei să se vadă?
Putem vorbi mai târziu. E bine, Heather?
În regulă, dragă?
S-a jucat cu echipamentul nostru.
- A şters ceva. - Nu cred. A înregistrat ceva mai mult.
- Ce va dovedi? - Nu ştiu. Nu facem nimic greşit.
Probabil că aşteaptă o reacţie.
Ne întinde o momeală. Nu vrem să ajungem la ea.
Noi respectăm regulile de data asta... Până acum.
Trebuie să-l iei mai uşor. Chestia cu arma nu a ajutat.
- Discută tu singur cu el. - Bine gândit, Riley.
- Vrei să stăm aşa un timp? - Ce vrei să spui?
Cam nimic nu e înregistrat la o adică. În final, s-a deschis sezonul.
- Sezon deschis pentru ce? - S-a deschis magazinul. Tu cel adevărat.
Putem schimba banda destul de repede, băiete.
Mai sunt multe în stoc.
- Cum mi-ai zis. - Fiule.
Nu "băiatule", cum mi s-a părut?
Trebuie să auzi câte ceva, cât merge camera. Întrebi de două ori nu?
- Da, e bine gândit. - Să revenim la înregistrare.
Chestia e Freeman... Ai toate şansele împotriva ta.
Se poate vorbi despre maşina, despre altceva,
dar rămâne totuşi faptul în sine.
Şi ce fapt anume?
Că te-am descoperit după 10 minute de la jaful băncii.
Un străin în Midland, este singur şi pare suspect.
Aşa mă vezi tu? Ca şi cum nu am avut nici o treabă de făcut?
Ştii e doar un motiv pentru vizita acest orăşel.
Economiseşte timpul nostru. Recunoaşte de ce ai venit aici.
O săptămână mai devreme. Minnesota de Nord.
- Scuze. Polaski, ştiţi unde este? - La aproximativ 60 de kilometri.
Nu e chiar aproape. Pe Route 52 spre sud.
- Mulţumesc. - Mulţumesc.
Eşti gata?
Desigur, cum aş putea fi altfel.
Nimeni nu mişca! Este un jaf! Jos cu tine!
Umple sacul! Grăbeşte-te! Trebuie să-ţi zbor capul tău?
Nu am toată ziua! Grăbeşte-te!
Ce nemernic.
Uită-te la asta.
Avem de a face cu un element nedorit.
D-le întoarce-te şi opreşte-te, acum.
M-am uitat după nişte proprietăţi în zonă.
- D-le Şerif sunt maşina 42 recepţie! - Da. Spune!
Am găsit ceva.
- De ce continui să-mi spui "băiat" - E ceva doar în capul tău.
Prostii, te-am auzit.
Dacă am spus că, îmi cer scuze. De multe ori îi spun aşa fiului meu.
- Dar cu siguranţă nu e 38? - Nu.
Nu-mi place să aud asta. Fie dacă este sau nu o insultă...
de aceea am reacţionat negativ atunci când un ofiţer de poliţie alb mi-a spus-o.
Bine.
Dacă am terminat cu formalităţile, spune-mi din nou povestea ta.
- Nu există nici o istorisire. - Deci, declaraţia dvs, domnule.
- Bună? - Dr. Greer apel de trezire.
Da, mulţumesc.
Ştii cât de multe posibilităţi există ca doi negri să vină aici în aceeaşi zi?
Va fi interesant, pentru că s-a întâmplat.
Cu excepţia cazului în altele nu sunt vopsite.
Nu eu am jefuit banca.
Spune-mi ai pus banii, băiete. Viaţa ar deveni mult mai uşoară.
- Încă odată. Nu-i aşa băiete. - Nu mai sunt un tip drăguţ.
Au venit aici şi jefuiesc o bancă. Eu te întreb ce vreau, băiete!
Şi nu asta e cel mai rău.
Johnny, vino aici.
Ce spui de asta?
Şeriful refuza să creadă.
- La pământ! Ce ai în geantă? - Sunt neînarmat!
Ce durere... este geanta de pe camera de supraveghere.
Johnny, sunt banii din jaf.
- Are dreptate. - A vorbit cu tine!
- Opreşte-te, nu sunt un criminal. - Ce eşti tu?
Profesor de colegiu.
Va trebui să-l contactaţi pe şerif.
- Universitatea Kersands. - Da, în Chicago.
Verific şi mă întorc.
A fost bancă? O turnură neaşteptată?
Ce ştii despre restituirea banilor?
Cam totul.
De asta, avem nevoie de multă conversaţie.
Cred că ai răspunsul băncii.
Aş începe acolo de acolo, dacă aş fi în locul tău.
- Uite apelul tău. - Cine ar trebui să vorbească?
Permiteţi-mi să mă prezint.
- Freeman. - Arthur.
Bine. Să vorbim de la început.
Dacă nu se potriveşte va fi iadul pentru tine.
- Ce-i asta? - Pot să explic.
Nu vorbesc cu tine ci cu colegul meu.
Este un pistol de jucărie, poate pentru jaf. Acum să urmărim banda.
- N-aş folosi unul adevărat niciodată. - Carduri de afaceri...
Puteţi vedea totul.
Arthur Greer? Doctor? Psihologie de comportament?
Psihologie socială, mai precis. Colegul meu, Freeman îl ştie pe Finch.
Freeman este în departamentul pentru studii afro-americani.
Domnilor, avem o veste pentru voi.
Toate astea sunt parte dintr-un singur
experiment dinamic şi cu prejudecăţi rasiale.
- Aici. - Nu mişca!
Am vrut doar să vă arăt controlul.
Fiţi atenţi. Oraşul tău ar trebui să acopere costurile zilei.
- Zilei? - Benzină, îmbrăcăminte, casete video.
Muniţia.
Lasă pistolul, Johnny.
Universitatea este implicată să acopere costurile poliţiei.
Să vedem ce am înţeles. Suntem cumva la camera ascunsă?
Banii au fost restituiţi, nimeni nu a fost rănit,
precum şi orice altă comunitate nu ne-a avertizat.
- Ai mai făcut asta înainte? - Da. Mereu sunăm la poliţie mai întâi.
D-le şerif, acesta este un rafinat experiment sociologic.
Hai să mergem undeva şi să vorbim, că oamenii civilizaţi.
Nu vreau ca oamenii să aibă secrete întunecate şi murdare.
- Cum a apărut banda? - Nu a fost nici o problemă.
Ei se văd într-un anumit fel. Nu există modalităţi obiective de lucru.
- Ceva de raportat? - Spune-mi exact ce se întâmplă aici.
- E foarte simplu. - Aşteptăm până când ajungem la secţie.
- Explică-mi până sunt bine dispus. - Aşteptăm până vedem caseta.
De ce? Nu este nimic pe bandă!
Vom avea viaţă mai uşoară. Jefuieşti o bancă şi apoi minciuni.
Eu te întreb ce vreau, băiete! Şi asta nu e cel mai rău.
Din nou. Nu-mi mai spune "băiete".
Ştiu ce faci. Dă-mi asta.
Eu sunt, bine? Dar este în afară contextului.
- Experimentul se aplică acestei probleme. - Spune-i de departamentul de Limbi.
Un grup de lingvişti din Universitate vor interpreta înregistrarea video.
- Se ia în considerare totul cu atenţie. - Sunt experţi. Acolo e un "negru", coloana.
Calculează volumul, intonaţia repetiţia şi altele asemenea.
Avem nevoie de interviurile cu mine. Au fost două sau trei benzi?
- Putem face copii. - Trebuie să completaţi nişte formulare.
- Nu le poţi lua. - Totul e confidenţial.
- E un început. - Societatea de Agricultură în Midwest...
- Toate fetele sunt neclare. - Sunteţi familiarizat cu aşa ceva?
D-le, sunt multe altele obiecţii dar s-au răzgândit.
- Nu aici, pentru că nu suntem rasişti. - Nu-ţi face griji.
Aceasta e o investigaţie.
Treaba noastră este de a învăţa de la lume.
- Ajută-ne, cu ceea ce te ajută şi pe tine. - Spune cine.
Acum o jumătate de oră, aveai un jaf nerezolvat.
Să vă vă spună ceva? Poate să vă răzgândiţi.
Ai accepta cecul, dă-ţi dreptul oraşului de a utiliza materialul video.
Îţi vine să crezi?
- Vorbeşti despre asta? - Da.
Nu avem nevoie de banii voştri informaţii sau experimente.
- Plecaţi. - De asemenea, investigarea sexualităţii.
Masturbare, probleme de familie, infidelitate.
Cred că aşa dezvălui oamenii.
- Plecaţi departe, am spus. - Noi vă respectăm deciziile.
Ne forţaţi să repetăm experimentul, dacă nu menţionaţi aproape nimic nimănui?
Nimeni nu vrea să vorbească despre asta. Ştii de ce?
Pentru că nu s-a întâmplat niciodată!
- Nu vei produce filmul. - Nu.
- M-am gândit la asta toată săptămâna. - Asigură-te tot timpul.
Trebuie să acceptaţi ca el este un rasist. S-a văzut în oglindă fără mască.
I s-a făcut o favoare neaşteptată.
Cum te simţi să pleci, cu 300.000 dolari?
Mă simt minunat.
Poţi încerca. Data viitoare poate tu jefuieşti bancă şi eu voi fi Finch.
Freeman?
Freeman? Hei?
- Ai un răspuns la întrebare? - Deşi, recunosc ce fac aici?
Am răspuns cu o întrebare.
Ce naiba nu e în regulă cu răspunsul pe care l-am dat?
- Ai văzut proprietăţi. - Cineva nu poate să nu vadă?
Este piatra de temelie în cazul împotriva ta?
Dacă aş putea determina, chiar 40 de acri şi un catâr.
Ascultă. Vom studia înregistrarea cu jaful bancar cu atenţie.
Este ceva ce vrei să-mi spui pentru că asta e ultima ta şansă.
Ce vrei să spună o persoană nevinovată?
- Cum merge? - Nu prea bine. Ce e cu tine?
- Îi e teamă să-l întâlnească. - Ştiu.
Va fi o plăcere.. dacă Meredith ar spune ca la văzut în parcare.
Atunci, poate ia văzut fata, înainte de a pune masca.
Dar nu aşa a fost ceea ce s-a întâmplat.
Dacă ea nu îndrăzneşte să vină, am o altă idee.
Ce se întâmplă aici?
Ce faci? Nu ai permisiunea să faci poze.
Eşti inteligent şi educat. Eşti profesor de psihologie şi sociologie!
Chiar aşa. Nu fi atât de speriat.
Unde sunt ochelarii?
Al naibii.
- Cum eşti? - Foarte bine, mulţumesc.
- Ai văzut asta? Trebuie să îi furi maşina? - Ştii ce ar trebui să faci?
Dă-i o lecţie.
Pot să te ajut?
Are ochelari de lectură?
Nu, nimic de genul ăsta.
Bine...
- Dar... - Avem o cutie de lucruri uitate.
- Sunt nişte ochelari de lectură uitaţi. - Stai puţin.
- Da. - Îi pot lua?
Acum să vedem. Trebuie să îi descrii aşa că să ştiu că sunt ai tăi.
- Dar nu sunt ai mei. - Este evident, da.
Nu-ţi fă griji. Dă-mi un pachet de Ader.
Sunt din material plastic, două lentile şi cârlige mici, în spatele urechilor.
Este destul de bine pentru mine.
Vine înapoi.
Pot să vă pun o întrebare? De ce ai închis uşile? Nu ai încredere în oameni?
- E doar un obicei, nu sunt din oraş? - Ar trebui să fiu impresionat?
- O să urc în maşină acum. - Da.
- Să ai o seară bună. - Şi tu.
Noroc. O să ai nevoie.
Recunoşti pe cineva de aici, Meredith? Nu te grăbi.
Pe el. Din filme.
D-le Şerif, v-am spus. Nu l-am văzut.
Dar ştii că a fost un bărbat? Poate e ceva ce ştii şi nu ţi-ai dat seama.
Crezi că nu ştiu ce faci? De unde vin imaginile?
Nu sunt proastă. Vrei să spun ceva ce nu este adevărat?
D-le Şerif? O duc înapoi la banca pe Meredith.
- Maşina ei este acolo. - Bine.
- Ar trebui să mă întorc? - Poţi pleca acasă.
- Nu mă deranjează? - Ce poţi face aici?
- Tu ce ai putea face cu el? - Îl pot ţine 48 de ore.
Ştiu, dar...
De ce e acuzat? Doar că este negru?
Cum îndrăzneşti?
Îmi pare rău, dar trebuie să subliniez erorile.
- Asta e ceea ce vezi? Mă cunoşti. - Aşa cred.
Nu ai martori, bani sau o mărturie.
- Am un sentiment! - Şi eu.
Am vorbit cu el. Nu este un criminal.
Ei bine, ascultă...
Oamenii pot păcăli uneori. Eşti un copil, încă nu înţelegi.
Promite-mi că te vei gândi la ceea ce faci.
Promite-mi că vei avea grijă de Meredith. Întoarce-te acasă şi nu uita,
nu trăim într-un oraş unde se întâmpla aşa ceva. Bine?
M-ai auzit?
Benzile au dovezile?
- Ceasul merge corect? - De ce nu ar fi?
Nu sunt tare în tehnica. Ar trebui să pui alarma.
E aproape şapte, dacă asta ai întrebat.
- E aici. - E totul sincronizat.
- Bine.. dar ceva e greşit. - Pe lângă jaf? E o greşeală!
Nu merge conform planului.
Mai bine fac prezentarea colegilor.
- Partener? - În condiţii de siguranţă.
Trebuie să te fac să înţelegi ceva ce o să auzi în instanţă de judecată.
- Aveţi nevoie de timp pentru a înţelege. - E asta o confesiune, Freeman?
Un fel de, dar nu cum crezi tu.
Putem merge undeva şi să vorbim?
- Poţi vorbi aici. - Cuşca nu mai este necesară.
- Există un birou unde putem sta. - Nimic nu s-a schimbat.
- Este ora şapte, este irelevant. - Nu va fi.
Nu mai avem nevoie de cameră.
Aşa cum ai spus, avem nevoie de dovezi.
Bine, ai toată atenţia noastră. Care e vestea cea mare?
Nu a fost un jaf la bancă.
- Vrei să spui că eşti nebun? - Se pare că arată la fel ca asta.
- Atunci, ar trebui să fie o dublură. - Este acum mental.
Ascultă acum! Eu doar... aş vrea să spun că am jefuit banca.
Tipul care a jefuit banca.. nu sunt eu.
A fost colegul meu. Ar trebui să apară cu banii.
- Să se întoarcă cu banii? - Trebuie să fi fost ceva.
Nu am întâlnit mulţi hoţi dar, nu e că de obicei.
- De obicei, se rezolvă în câteva ore. - Cel mult?
Guvernul este cea mai mare problemă. A sunat cineva la FDIC?
- Ce anume? - Inspecţia valutară.
- Banca a raportat infracţiunea. - Vei auzi tot în timpul procesului.
- Acum e confidenţial. - Tot...
Ascultă.. îţi pot uşura situaţia. E informat FDIC?
Am făcut-o de câteva ori, dar au dat-o-n bară. Te rog...
Nici o bancă nu ar comunica cu autorităţile înainte să mă sune.
- Ei bine, asta e un obstacol. - Ce-i asta?
Nu ştiu cum se va termina. Această discuţie este adesea crucială.
Dar, mai important, psihologică, pentru că banii au fost livraţi.
Spui asta tot timpul, astfel încât, dacă s-a menţinut anterior nevinovăţia ta...
deci.. eşti implicat în asta? - Nici măcar nu ştiu ce e asta.
Faci parte dintr-un experiment.
- Mulţumesc. - Cu plăcere.
E cel mai nebunesc lucru pe care l-am auzit.
Într-un fel, şi eu simt la fel.
Dar eu mai văd, de asemenea, în fapte.
Ai văzut cât de fericit era după, camera este întotdeauna pornită.
- Tot ce am vorbit împreună. - Înşelătoare chestie.
Mai e ceva. Şi-a schimbat tactica.
- Dacă un hoţ are un vehicul, atunci? - În bucăţi, într-un grajd.
Şi începe să meargă, nu? Dar nu merge în pădure?
- Multe capcane. - Lumina zilei este o problemă.
- De ce merge în oraş? - A fost o mişcare greşită.
A vrut să fie prins. Şi arată ca un criminal.
Astea sunt faptele.
Este prea simplu. Este ceva diferit aici.
Posibil. Chiar dacă e aşa, ce putem face?
Asta e întrebarea magică, Edgar.
- Mă crezi? - Ne-ai dat o teorie a crimei.
- Nu a fost o crimă. - Este un puzzle mai complex.
- Occam Razor ne dă răspunsul. - Avem doar nevoie de dovezi.
Am aflat că cineva a sunat sub ameninţare...
să spună despre o crimă fictivă. - Fii mai subtil.
- Un avertisment ar distruge totul. - Poliţia a numit-o farsă.
Am sunat la Universitate. Nu e nimeni până luni dimineaţa.
Nu putem aştepta atât de mult.
Nu era niciunul Arthur. Trebuie să-l găsim acum.
Depinde de tine. Convinge-ne, d-le profesor.
Proprietatea după care m-am uitat în timpul jafului, unde aş fi putut îngropa banii...
Am îngropat o asigurare în pământ. E garanţia mea dacă ceva nu mergea bine.
Dacă spui că ai îngropat ceva şi ce am putea lua de acolo.
Nu vei găsi locul. Trebuie să vin cu voi.
Există locul în stânga după hambar.
Dacă arma este acolo, O să te împuşc înainte de a te ridica.
Nici o armă nu este acolo. Tipul de la banca nu a fost aici.
Priviţi aici.
Blue Jay Motel. Este în Capitol.
Experimentul nu necesită recunoaştere US. Doar m-am cazat acolo.
- Va fi bine. - E alibiul tău?
- L-am văzut. 107, doctor... - Dr. Finch?
Nu-mi amintesc numele de familie, dar avea un nume amuzant.
Fetele din sala de mese vorbeau despre asta. Freeman.
Da.. a semnat ceva Freeman? Card de înregistrare sau ceva similar?
Noi luăm o copie a cărţii de credit.
Era să uit că celălalt a plătit cu cardul.
Arthur M Greer. Au stat în aceeaşi cameră?
Ştiu. Călătoresc în comun în ideea utilizării unui buget mic.
Poate pentru că două camere Blue J trec peste bugetul de una.
- Ai notat şi numărul maşinii. - Aici e Strip Club Park...
deci oaspeţii nu pot veni aici. - Argintiu cu patru uşi SHE021.
Pot să văd camera?
Şeful tău este prudent, a trebuit să-l lăsăm.
- Trebuie să fiu la recepţie. - E nevoie de un moment.
- S-a făcut curat deja. - Desigur.
- Cum e în Chicago. - De ce?
Nu sunteţi aşa fericiţi în Midland?
- Am vrut să văd din nou lumea. - Vei fi uimit.
Ai mai făcut experimentul cu doi băieţi albi într-un oraş cu negri?
De mai multe ori.
A fost la fel?
Nu.
- Au avut o vizită de la cineva? - Nu.
Este un telefon acolo unde nu locuieşte nimeni?
Nu e greu să-l închizi.
- Partenerul tău nu este mort. - Nu, maşină poate fi condusă.
Povestea se verifică într-o anumită măsură.
E adevărat.
Am făcut-o săptămâna trecută, în Minnesota. Sună la bancă. Au primit totul înapoi.
Încă nu renunţăm. Deşi nu a fost jaf armat...
avem multe alte acuzaţii.
Crezi că Universitatea va aproba acest lucru, dacă e să ne expunem aşa?
Dacă colegul meu apărea, aş fi fost acasă, până acum.
Aceasta nu este o crimă. Este o neînţelegere.
O mulţime de bani, care nu sunt ai tăi, au dispărut.
Găseşte-mi colegul şi toate se vor rezolva.
Să presupunem că pălăria colegului tău a ajuns la ei?
- Nu. - Natura omului.
- Noi nu suntem criminali. - Ispitele poate afecta pe oricine.
S-a mai întâmplat mai devreme.
Trebuie să presupunem că eşti un geniu de psihologie.
De aceea eşti aşa de sigur?
Fish & A: Cartofi prăjiţi păsări de curte C: castron...
sau.. D: Pâine. - Eu...
- Nu-mi amintesc. - Poţi să alegi.
Dar doare. Ultimul transpira foarte mult.
A: Cartofi prăjiţi, B: păsări de curte C: sau D: castron, pâine.
Aţi fost de acord să alegeţi. Experimentul o cere.
- B şi D. - Este o combinaţie nevalidă.
Setat la 255 de volţi şi să efectueze descărcări.
D-ra Lerner, setat la 255 de volţi şi continuăm.
- Părea rănit de mai devreme. - Nu e problema ta, a ales prost.
Trebuie să vorbesc cu tine.
D-nul profesor, experimentatul nostru are o boală de inimă.
Experimentul va cere să continuaţi. Trebuie să vorbim.
Urcă la 500 de volţi.
- Ce este atât de important_ - Totul.
- Ar putea fi o chestiune de săptămâni. - Ai făcut tot ce se putea.
Începem de acum cu o schimbare.
Aşteaptă. Nu la etajul 6. Mi se întoarce stomacul de ce văd...
- E destul de greu... - Nu 6 de data asta.
Trebuie să ieşim de aici, şi acum ştii ce, frate?
Trebuie să ştim exact ce se poate face.
Ceva s-a întâmplat la 6?
Ce te face să crezi asta?
Aceasta este situaţia. Situaţia s-ar putea înrăutăţi.
Cum? La 6 nu s-a schimbat nimic.
De ce m-ai oprit în mijlocul experimentului?
Nu s-a schimbat nimic cu ea, dar cu mine da. Am văzut lumina.
- Mi-am dat seama că trebuie făcut ceva. - Nu-mi place încotro merge.
- Cel puţin... - Cel puţin apar speranţe false.
- Asta e procesul? - E ca o lumină în altar.
Nu ajunge doar să aştepţi. Nu putem face nimic în acest sens...
deci.. ne apucăm noi.
Noi?
Răspunde sincer. Recunoşti pe cineva?
Ar trebui să vezi ce văd eu.
De acord cu tine. Şi nu este uşor nici pentru mine...
- dar asta este psihologie de amatori. Nu e lucru profesionist.
Vom vedea. Trebuie înţeles că nu mai putem trăi doar cu speranţă.
De unde mai mult speranţa că acum?
- Piaţa neagră. - Nu este o piesă de teatru!
- Nu ai idee cum să o găseşti... - Sunt metode. Chiar profesional...
Cei care nu sunt implicaţi.. unii urăsc felul în care funcţionează sistemul.
Cineva de la 6 mi-a dat o idee. Este în Argentina.
- Ei nu e ceva ce cumperi aici. - Ei bine, dacă este necesar.
Nu este o vânzare.
Plăteşti şi plăteşti iar, dar acest lucru nu împiedica opţiunile mele.
Nu ştiu multe despre paiaţă neagră,
dar probabil, e nevoie de jefuirea unei bănci pentru bani aia.
- E o nebunie. Nu eşti infractor. - Nu..
Dar.. ştiu că greu de făcut atât de mulţi bani, şi nimeni nu ţii va da.
- Am examinat toate unghiurile. - Exceptând că îţi pui viaţa în pericol.
La naiba. Trebuie să se întâmple acum.
Dacă nu o fac, viaţa mea nu are nici un sens.
Bine, opreşte-te.
Suntem o familie. Eu te susţin.
- Care este următorul pas? - Am găsit un loc.
Un loc pentru cunoaşterea superioară a unui anumit domeniu artistic.
Unde?
Bronx, New York.
- Poţi vedea un munte de bani. - Dacă îi ai.
Staten Island este un idiot. Îmi pierd timpul.
Sunt un artist, şi suntem sensibili, aşa că aş pleca, dacă aş fi în locul tău.
Noi...
Am putea face 300.000 într-o zi, sau mai mult.
Lasă-ne sa încercăm odată.
- Ştii ceva despre spălarea banilor? - Avem un plan.
Doi cowboy au găsit o metodă. Ştii câţi rataţii din USA...
- au imprimat bani contrafăcuţi adică vreo 30 de milioane...
- şi nimic. Şi voi veniţi la mine cu o idee prostească.
Ideea e...
Cheltuielile tale sunt plătite. Cât costă 300.000? 1000 dolari?
- Poate mai puţin. - Nu suntem în industria ta...
Dar ştim că problema ta nu e producţia.
Ai o problemă de distribuţie.
Dacă presupunem că plecăm de aici cu banii şi suntem împuşcaţi. Cum te afectează?
Lăsând urme de sânge pe uşa mea.
Arăt ca unul care s-ar lăsa omorât?
Oricine îmi spune că ar spăla aşa mulţi bani este nebun...
- aşa că nu-ţi asumi riscul de a muri există o dorinţă de a muri.
Avem 300 de bancnote murdare.
Suntem înapoi într-o săptămână, şi obţinem 100 curate.
- Pentru costurile de producţie. - Sună bine?
- Ca un vis de drogat. - Avem un plan.
- Fără nici unui risc pentru tine. - Fără riscuri?
Cum am spus, bunicule. "Fără riscuri" nu există pentru mine. Ieşiţi pe uşa aia.
Aşteaptă o clipă.
- Ce maşină conduci? - Ce?
Ce maşină conduci?
- Nissan Ultima. - SUV.
SUV?
Treaba mea solicita informaţii de neimaginat, şi tu spui SUV?
Încearcă un pic mai mult.
- Stout Scarab. - Tot o porcărie?
Bine.
300 murdari, în împrumuturi. Îmi datorezi 100 curaţi...
şi păstrez ID-ul tău ca garanţie.
Cinci zile mai târziu.
Partea ta, cum am promis.
O sută de mii. Curaţi ca fundul unui copil.
Ce ştiu copiii?
Staten Island nu sunt atât de proşti cum ai crede. Bine?
Vreau să fiu aici.
- Ce a fost? - Asigurarea pentru schimb.
- Ai ID-ul? - Protecţia pentru investiţia mea.
Asta pentru a-mi proteja reputaţia mea. Dacă o dai de gard, sau ai putea fi ucis.
- Întotdeauna e bine să ai un plan B. - Sunt de acord în totalitate.
Cum ai făcut-o?
- Scuze. Polaski ştii unde este? - Aproximativ la 60 de km depărtare.
- Nu e atât de aproape. - Eşti gata?
- Desigur, sunt. - Jos!
- Opreşte-te şi întoarce-te, - Mă uit la nişte proprietăţi în zonă.
- Dr. Greer? Apelul de trezire! - Da, mulţumesc.
Nu ţi-am spus "băiete". Aşa crezi tu.
- Johnny, uită-te la asta. - Sunt neînarmat!
- Sunt banii din jaful băncii. - Arthur Greer, doctor?
- Ei sunt parte a unui experiment unic. - Când vreau eu băieţel!
Nimeni nu vrea să vorbească despre asta aici...
pentru că nu s-a întâmplat. - Îţi dai seama că este rasism.
- S-a uitat în oglindă fără mască. - Am făcut un serviciu neaşteptat.
Comerţ confidenţial.
Controale Psihologice.
Nu sunt sigur că Dr. Greer fuge cu banii şi mă lăsa aici.
Vino.
Cum ţi se pare?
Instinctul îmi spune că e o piesă a la Sigmund Freud aici.
Să chemăm voluntarii şi să îl căutăm?
Vreau să văd unde duce, fără aportul cavaleriei.
De ce ai ales oraşul nostru?
- Nu suntem rasişti aici. - Acestea sunt două chestiuni diferite.
Am ales demografic. Noi nu zicem, "Să dezvăluim slăbiciunile din Midland".
Este vorba de distanţa de la aeroporturi la universităţi. Ziarele zilnice.
- E o reţetă de încredere. - Nu mă face mai confortabil.
Răspunsul la a doua întrebare, da, eşti un rasist.
Mereu asta eşti. Tu nu este o excepţie. Nu exista excepţii.
D-le Şerif, acolo!
- Nu arată cum a fost ieri. - Nu, domnule.
Ei bine, să vedem.
- Este prietenul tău? - Da.
- Veşti bune. Se întorcea. - V-am spus eu!
Crezi că a supravieţuit?
Există o singură modalitate să obţinem răspunsuri.
Cine merge acolo? E omul tău la o adică.
- Pot folosi cuvântul acum? - Suntem Poliţia, Şeriful.
Munca noastră a fost mai liniştită până a apărut Freeman.
Dacă vrei să dovedeşti ce înseamnă ştiinţă şi nu o crimă,
nu văd de ce să ne punem noi viaţa în pericol.
Du-te ia-ţi jucăriile. Acum e auditul dela universitate şi toţi banii în joc
şi apoi chem o ambulanţă pentru prietenul tău.
- Ai tras frâna de mână? - Linişteşte-te.
Opreşte-te! Am ajuns.
Wesley? Wesley?
E mort! M-ai auzit?
Da, e foarte periculos profesore. Un om a murit.
- Ce să fac? - Banii sunt încă în maşină?
Să verific.
- Da, sunt aici. - Leagă-i de funie.
- Să desfac funia? Eşti nebun? - Trebuie să tragi maşina sus.
- Facem totul dintr-o dată. - Există un riscul de incendiu, Freeman.
- Pot arde banii. - Şi eu aş arde.
Este o problemă mai puţin pentru mine.
Cineva trebuie să agaţe funia de maşină.
Maşina vine înaintea ta.
Să luăm de dovezi, care să te salveze
şi apoi agaţ-o să vină sus.
Aşteaptă.
Poţi rezolva încă situaţia.
Încă mai poţi rezolva aici...
Ridică!
Uite, oamenii te pot înşela. Nu ştii niciodată ce ce sunt capabili.
Ar trebui să invităm voluntari şi să căutăm?
Vreau să văd ce înseamnă asta, fără să fie nevoie de a apela la cavalerie.
- Nu. - Nu, nu.. Vom fi împreună.
Aşa cum eram conştienţi de riscuri.
Aşa cum ai spus, vezi unde duce totul.
Trebuie doar să ştiu de ce parte eşti.
Suntem pe aceeaşi pagină, dacă ceva nu iese bine.
- Desigur. - Bine.
Ţi-am spus, Edgar? Domnul doar l-a făcut un pic diferit de noi.
Cu siguranţă nu mai deştept.
Chestia e Freeman... că nimeni nu ştie,
despre recuperarea banilor decât noi ăştia doi.
- Ne pune într-o poziţie interesantă. - Heather ştie.
Va pune totul cap la cap.
- Îţi promit că se va întoarce împotriva ta. - Chestia e că...
Are telefon, dacă nimeni nu locuieşte aici?
E greu să-l închizi.
- Pot suna pentru o conversaţie scurtă? - Da.
Am avut grijă.
- E Heather? - Nu vrea să vorbească cu tine.
Mă scuzaţi o clipă.
- Sara, sunt Amiel. - Ştiu, d-le Şerif.
Am nişte veşti. Nu te mint că nu pot dormi din cauza oaspeţilor noştri.
- D-nul. Finch. - Da, d-nul Finch.
- Heather nu poate vorbi acum. - Respect asta.
Vrei să-i dai un mesaj?
O companie de salvare Cumberland ne-a sunat.
Au un nou cod de zona, astfel încât Edgar a încercat să sune toată ziua.
- L-au târât tot drumul spre Cumberland. - Da, a fost o neînţelegere.
Spune-i că am examinat maşina iar portofelul lui era acolo.
Povestea ta şi lipsa de dovezi ne face să te eliberăm.
Aşa cum ai lăsat toţi banii. Aproape că eşti liber.
Dar nu se putea să săi cu el. Nu am nici o dovadă sigură.
- Vor găsi două leşuri. - Da. Jefuitorul de la bancă...
şi.. partenerul şofer. Fără nici o legătura cu vreo formulă din celulă.
Arată la fel, mai ales atunci când eşti scrum şi imposibil de identificat.
Nu! Nu!
- Poliţişti nenorociţi! - Oamenii te pot surprinde, Freeman.
Eu nu sunt Freeman!
Oricine ai fi, îţi mulţumesc pentru cadoul de pensionare.
Dixon! Crezi că ai câştigat? Aşa cum am spus mai înainte...
Şerifule...
Nu ai nici o idee despre ce este vorba.
Nici un moment!
Aruncă geanta. Nu mai merită. Partea ta este acolo jos.
Idiotul naibii. Astea sunt falsurile, nu?
Aruncă-le jos.
Aceasta este ceea ce noi numim impas, nenorocitule!
Iubito? Bună.
Îţi aminteşti ce am spus că tata v-a aduce ajutor?
Îţi aminteşti că am spus că ar merge până la extrem pentru ajutor?
Ai veşti de la tata?
Ar fi trebuit să se întâmple deja. Dacă eu nu pot face asta,
nu am de ce să mai trăiesc.
Te susţin.
Michelle Airlines, sunt Michelle, cum te pot ajuta?
Nu ştiu dacă ar trebui să vorbesc cu tine.
Am nevoie de un transport internaţional pentru un pacient.
Desigur, vă pot ajuta eu, doamnă. Unde mergeţi?
- Doamnă, încotro? - Spre Argentina.
Traducere şi adaptare: geoguyro@yahoo.com.