Subtitles downloaded from www.OpenSubtitles.org
TERMINALUL
United Airlines anunţă sosirea zborului 9435 de la Beijing.
Reprezentantul relaţiilor cu publicul să se prezinte la poarta C-42.
Toţi vizitatorii SUA, să se alinieze de la ghişeul 1 la 15.
Vă rog completaţi formularele I-94.
Care e scopul vizitei dumneavoastră? Afaceri sau de plăcere?
În vizită. Cumpărături?
Sau plăceri.
De plăcere. Afaceri.
Cât o să staţi în SUA?
Pot să văd biletul de întoarcere, vă rog?
Cu afaceri sau de plăcere? O lună.
Şedere plăcută. Următorul.
Vă rog, pregătiţi paşapoartele, formularele de imigrare, I-94
şi declaraţiile vamale pentru inspector.
Fii pe fază. Pescuieşte. Recepţionat.
Îi vezi pe aia în pulovere cu Mickey Mouse?
Grupul din China. Au legătură spre Orlando.
Când ai mai văzut turişti chinezi în drum
spre Disney World fără aparate foto?
Posibile acte false la 10 şi 11.
Domnule! Domnule! Paşaportul!
Mulţumesc.
Bun venit, domnule Navorski.
Scopul vizitei?
Afaceri sau de plăcere?
Confiscaţi actul, paşaport internaţional invalid.
Domnule, am un pasager în S. I. F. la 6.
Nu!
Domnule Navorski, urmaţi-mă, vă rog.
...zborul numărul 746 pentru Montreal
trebuie să treceţi pe la Biroul Imigrări, înainte să vă luaţi bagajele.
În regulă. Domnule Navorski, vă rugăm să aşteptaţi aici.
Următorul, vă rog.
Ce anume faceţi în Statele Unite, domnule Navorski?
Taxi galben, vă rog.
Duceţi-mă la Ramada Inn.
Lexington 161.
Staţi la Ramada Inn?
Păstrează restul.
Ştiţi pe cineva în New York?
Da.
Pe cine? Da.
Nu! Ştiţi pe cineva în New York? Da.
Pe cine? Da.
Lexington 161.
Bine, domnule Navorski, vreau să văd biletul de întoarcere, vă rog.
Nu, biletul de întoarcere. Al dumneavoastră...
Da...
E doar un control de rutină.
O să am nevoie şi de paşaport.
Bine.
Nu, nu... Domnule Navorski! Mulţumesc.
Domnule Navorski.
Acela. Paşaportul.
Acela.
Domnule Navorski? Scuze, că v-am reţinut. Ce faceţi?
Sunt Frank Dixon, directorul vămii şi protecţiei graniţei, de pe JFK.
Ajut oamenii cu problemele de imigrare.
Căutăm un translator pentru dumneavoastră.
Cum stăm? Am găsit un translator?
Înţeleg că ştiţi puţină engleză.
Da. Da? Bine.
Sper că nu vă supăraţi dacă mănânc cât vorbim. Am nişte veşti proaste.
Ţara dumneavoastră a suspendat privilegiile de călătorie
cu paşapoartele emise de guvernul vostru.
Şi Ministerul de Externe v-a revocat viza
cu care puteaţi intra în SUA.
Asta ar fi, pe scurt.
Cât aţi zburat, a avut loc o lovitură militară în ţara dumneavoastră.
Au murit membri din garda prezidenţială,
atacaţi în miezul nopţii cu arme de foc.
Se transmite pe GHN, cred.
Au fost foarte puţine victime civile. Sunt sigur că familia dumneavoastră e bine.
Domnule Navorski, ţara dumneavoastră a fost răsturnată din interior.
Republica Krakozhia are conducere nouă.
Krakozhia. Krakozhia.
Exact. Nu cred că înţelege.
Bun, ascultă... Bine. Ascultă.
Imaginează-ţi că chips-urile astea sunt Krakozhia.
Kra-kozhia.
Da, bine.
Krakozhia. Bine.
Deci chips-urile sunt Krakozhia.
Şi mărul ăsta... Mărul mare. Mărul mare.
Mărul mare reprezintă Rebelii Libertăţii.
Bine?
Adio Krakozhia! Bine?
Guvern nou. Revoluţie! Înţelegi?
Toate zborurile, în şi din ţara ta, au fost suspendate pe termen nedefinit.
Noul guvern a închis graniţele. Paşaportul şi viza ta nu mai sunt valabile.
Deci momentan eşti cetăţean... al nimănui.
Acum, nu îţi putem acorda acte noi.
Chiar şi actele noi, nu ar fi valabile până când SUA nu recunoaşte
noul statut diplomatic al ţării tale.
Nu îndeplineşti condiţiile pentru azil, refugiat,
protecţie temporară, ajutor umanitar, voiaj de afaceri
sau viza diplomatică. Nu te încadrezi în nici una.
Momentan, eşti pur şi simplu...
...inacceptabil. Inacceptabil.
Inacceptabil.
Turul Marelui Măr include podul Brooklyn, Empire State Building, spectacolul Cats.
Mai am o veste proastă. Cats nu mai joacă.
Bine, bine.
Acum merg în New York. Mulţumesc.
Nu, domnule Navorski. Nu te pot lăsa să intri, în State, deocamdată.
Krakozhia. Nu te putem lăsa să mergi nici acasă.
Nu ai casă. Ba nu. Practic, nu există.
E că în "Zona crepusculară". Ai văzut serialul?
Da. Îl aveţi acolo?
"Ţintă Guralivă","Coşmar la 10.000 m", "Inadaptaţii Zanti".
Ăla e din "La limita imposibilului", domnule.
Da? Nu contează.
Unde cumpăr pantofi Nike?
Bine, domnule Navorski, vino cu mine.
Uite care e dilema mea, domnule Navorski.
Tu n-ai dreptul să intri în SUA şi eu n-am dreptul să te reţin.
E o hibă în sistem.
Eu sunt hibă. Până o rezolvăm
sunt silit să te las să intri în zona de tranzit internaţional.
Aşa că am să îţi semnez un formular care o să te facă un om liber.
Liber? Liber. Liber.
Liber să mergi unde vrei în zona de tranzit internaţional.
Bine? Bine.
Bine.
Sunt sigur că se rezolvă până mâine
şi bun venit în Statele Unite. Aproape.
Mulţumesc. În regulă.
Mulţumesc, Judge.
DEPARTAMENTUL AMERICAN DE SECURITATE PE TERITORIUL NAŢIONAL
Sosirea zborului 76 din Singapore.
Acum, domnule Navorski...
Domnule Navorski. Domnule Navorski.
Asta e sala de tranzit internaţional.
Poţi aştepta aici. Există cupoane de masă.
Le poţi folosi la restaurante. Banii din Krakozhia nu sunt buni aici.
Asta e o cartelă cu 15 minute pre-plătite.
Poţi suna acasă, dacă vrei.
Asta e un pager, ca să te putem contacta.
Ţine-l la tine tot timpul.
Asta e o cartelă de identitate ca să poţi intra la VPG...
După uşile alea... Domnule Navorski, uită-te la mine.
Dincolo de uşile alea e teritoriul american.
Domnul Dixon vrea să-ţi fie foarte clar
că nu ai voie să treci de ele.
Nu poţi părăsi clădirea. America e închisă.
America închisă. America închisă.
Ce să fac?
Aici poţi face un singur lucru, domnule Navorski.
Cumpărături.
Pasagerii zborului 854 New York spre Varşovia...
...comunităţile internaţionale încearcă să ajungă la o rezolvare paşnică.
Un popor tulburat trebuie să se întrebe dacă o să mai cunoască stabilitatea politică,
...sau un lider care să le asigure un loc pe scena mondială.
...au fost luaţi ostatici. Vicepreşedintele a fost ucis.
De asemenea, membrii cabinetului, 13 soldaţi răniţi şi 20 de civili.
În zori, rebelii au împrejmuit clădirile de stat.
Într-un gest simbolic, steagul Krakozhiei a fost rupt
la Palatul Prezidenţial şi clădirea Parlamentului.
Vă rog! Vă rog!
Televizorul.
Pasagerii Chen Wan-Shiu şi Liu Tao-Jing,
să poftească la casă, să îşi ridice permisul de acces la bord.
Ştire nouă. Aseară o lovitură militară a răsturnat guvernul din Krakozhia.
Bombardamente şi focuri de armă s-au auzit în timpul nopţii.
Deşi detaliile nu sunt clare,
ni s-a spus că preşedintele Vagobagin şi asistenţii lui au fost luaţi ostatici.
Bună ziua, domnule. Sunteţi membru al Clubului Covorul Roşu?
Îmi trebuie tichetul de îmbarcare şi cardul clubului, domnule.
Îmi pare rău, domnule. Asta este o sală privată.
Cea publică e jos.
Cea mai mică naţiune din zona a fost zguduită de altă revoltă politică.
Krakozhia a fost implicată într-un război civil
şi mişcări separatiste sângeroase în anii '80 şi '90
încercând să facă tranziţia de la comunism.
Fii atent... Te rog.
Vă rog. Telefon? Telefon?
Vă rog.Vă rog.
Din motive de securitate, vă rugăm să vă ţineţi bagajele cu dumneavoastră, tot timpul.
Altfel bagajele pot fi ridicate pentru inspecţie şi pot fi distruse.
Dumnezeule! Dumnezeule, mi-ai rupt valiza!
O am din Paris! Era geanta mea preferată!
Nu pot să cred că mi-ai rupt-o! Mamă! Tată! Mi-a rupt valiza!
Document pentru mâncare! Scuză-mă... Stai! Stai!
Ai programare?
Îmi pare rău, nu las pe nimeni să se uite în gunoiul meu fără programare.
Am liber marţea viitoare.
Marţi! Marţi!, Luni, marţi, miercuri, joi.
Ar fi un timp bun, pentru tine să te întorci şi să dispari.
Bine, la revedere. Scuze.
Marţi.
SCUZAŢI PRAFUL
Nu trageţi!
E de 12 persoane, Frank. Generator de 120V, bar şi aragaz.
Ştiu. Arată superb.
E visul meu. Răsplata după atâţia ani de muncă.
E o barcă superbă. Sper să ţi-o iei repede.
O meriţi. Mulţumesc, Frank.
O meriţi. De fapt, mi-am luat-o ieri.
Zău?! Felicitări!
Te nominalizez să-mi iei locul.
De azi preiei îndatoririle de comisar
până primeşti aprobarea de la Washington.
Chiar? Nu ştiu ce să spun. Iisuse!
Iisuse! E adevărat, Richard? Este adevărat Frank, este adevărat.
Nu te preface surprins.
Aştepţi să ies la pensie sau să crăp de ani de zile.
Nu, nu aşteptăm să ieşi la pensie.
Nu-i nimic Frank.
Pensionarea mea o să fie făcută oficială când depui jurământul.
Aştepţi de mult asta. Aşa e.
Ai doar grijă cu procesul de inspecţie.
O să am. Sunt aici de 17 ani, aşa că...
Frank, e vorba de postul de comisar.
Lumea se bizuie pe tine să îi conduci, să fi un exemplu.
Ce vrei să spui?
Spun că e o slujbă ce nu o poţi pierde.
Trimite columbienii la audierile pentru azil.
Vezi cazierele chinezilor, înainte de deportare
şi sună părinţilor puştilor din Long Island,
spune-le că e o idee prosta să-i lase în Jamaica.
Da, domnule.
Hai, repejor! America de Sud şi Madrid sunt pe pistă.
Vreau să decoleze în jumătate de oră. Haideţi!
Domnule Thurman.
E un bărbat care umblă prin terminal în halat de baie.
Ştiu, domnule. Dumneavoastră l-aţi pus acolo.
APROBAT
Bun venit în Statele Unite!
Următorul!
Am nevoie de viză.
Unde vă e formularul verde? Nu pot face nimic fără el.
Duceţi-vă la perete.
Următorul!
Domnule.
Formularul verde deschis.
Verde deschis.
Domnule Navorski, nu puteţi intra în Statele Unite fără viză.
Nu puteţi lua viza fără paşaport
şi nici alt paşaport fără ţară.
Nu putem face nimic pentru dumneavoastră.
Eu vă dau verde deschis.
Îmi pare rău, că aţi pierdut o zi întreagă.
Deocamdată sunteţi pur şi simplu...
Inacceptabil! Da.
Inacceptabil!
De ce mai e aici?
Dumneavoastră i-aţi dat drumul, domnule. L-aţi lăsat aici.
De ce nu iese pe uşă? De ce nu încearcă să scape?
Dumneavoastră i-aţi spus să aştepte. N-am crezut că o s-o facă.
Nu se încadrează nicăieri. Cine naiba aşteaptă în situaţia asta?
Nici o veste de la Ministerul de Externe, dar cred că-l putem deporta, în câteva zile.
În câteva zile, săptămâni, o lună...
Cine ştie la ce se gândeşte? Din ce gulag o fi scăpat?
Următorul!
Să mi se raporteze tot ce face.
Vrei să-l reţinem iar? Nu, îl conduc la uşă.
Bună.
Ai programare? Da. La 9:30.
Document de mâncare, gunoi. Marţi.
Marţi! Urăsc marţea!
Scuză-mă.
Aeroporturile sunt locuri înşelătoare, domnule Navorski.
O să-ţi spun ceva.
Ceva ce nu poţi spune nimănui.
Înţelegi? E secret.
Secret? Da, un secret.
Azi, la 12, paznicii de la uşile ălea o să plece din post
şi schimbul lor o să întârzie 5 minute.
Întârzie 5 minute.
Da, întârzie 5 minute. La 12. Doar astăzi. Doar de data asta.
Nimeni n-o să păzească uşile...
şi nimeni n-o să te urmărească. Deci America nu e închisă.
Nu.
America, pentru 5 minute, e deschisă.
O viaţă frumoasă, domnule Navorski.
Prins şi eliberat, Judge. E foarte simplu. Uneori prinzi peşti mici,
le scoţi cu grijă cârligul, îi bagi în apă şi le dai drumul,
ca şi altcineva să aibă plăcerea să-i prindă.
Bine!
În regulă, începem!
Bine. Cheamă-i!
Johnson, eliberaţi uşile.
Bine. Haide.
Pleacă de acolo. Bine, aceea e uşa.
Bun.
Începem! Unde e?
Uite-l! Nu e el. Eşti sigur? Da!
El este.
Bine, Viktor.
Aşa.
Ce e aşa complicat? Nu te opri. Ieşi Viktor.
Haide. În câteva minute o să fi problema altcuiva.
Vrea să fie sigur că nu e văzut.
Ştiu. I-am spus că n-o să fie urmărit.
Hai. Aşa. Asta e.
Cheamă poliţia aeroportului. E pe drum.
Scuzaţi-mă.
Aşa! Acum.
Trebuie să-şi ia avânt, bănuiesc.
Hai, Viktor. Pleacă.
Pleacă.
Ce faci? Ce face? De ce îngenunchează? Se roagă?
Nu. Îşi leagă şiretul. Se roagă la prânz?
Hai. Pleacă.
Întoarceţi camerele!
Unde e? Unde e?
La stânga. Nu, era la uşă.
Dacă dăm puţin spre stânga... Bine, bine.
Eu aştept!
La ce vă uitaţi? Înapoi la treabă! Mulţumesc.
Dumnezeule! La naiba!
Dumnezeule... Ăsta e al tău! Mulţumesc.
La naiba!
Vezi? Podeaua e udă.
Asta eşti tu.
Am întârziat.
În ce zonă suntem? Nu îmi amintesc poarta.
Poarta 24.
Sigur? Da.
Mulţumesc.
Doamnelor şi domnilor...
Stai! Stai!
Pentru tine. "Pantofi ieftini".
Etajul doi. Tocuri mici.
Bună, iubitule. Vino încoace!
Cred că e de la CIA. L-au trimis aici ca să ne spioneze.
Nu ştii ce spui. Tipul nici nu ştie engleza.
Dacă ar învăţa, tipul ăsta...
Dacă nu ştie, cum se poate întâlni cu o femeie frumoasă?
O stewardesă!
Deci şi ea e CIA? Nu.
Pare rusoaică. KGB. Ea i-a dat un toc de la pantof
şi el o bucată de hârtie.
Ce era? Un microfilm? Un cupon de la "Pantofi ieftini".
Trebuie să fie un cod.
Amice, cred că ai inhalat prea mult din produsele alea de curăţat.
Vă previn, aveţi grijă.
Tipul ăsta e aici pentru un motiv şi cred că motivul ăsta suntem noi.
Scuză-mă, amice.
RETURNAŢI AICI, 25 DE CENŢI RECOMPENSA
Ce e?
Este Navorski. S-a prins cum e cu monedele.
Bună ziua. Bun venit la Burger King. Doriţi să comandaţi?
Păstrează restul.
Scuzaţi-mă. Scuzaţi.
Bună, băieţi. Uitaţi.
Bine, bine.
Hai! Hai!
Bun băiat. Mulţumesc.
Pa, pa.
Bun venit la Burger King. Doriţi să co...
"Criză. Criză în Krakozhia."
Acum luptele s-au redus
şi ambele tabere au făcut tranşee adânci pentru la iarnă.
E limpede că viitorul Krakozhiei va fi îndoielnic ceva timp,
între timp locuitorii suferă consecinţele.
"...şi mâncare..." Mâncare!
...în Krakozhia."
"Povestea de pe Broadway este..."
Distribuţia... comediei de succes, Prietenii mei...
...care are loc la New York.
Priateli. Prieteni.
Din cauza ninsorii abundente, toate zborurile au fost anulate din nou azi...
"Wayne Newton face 61 de ani, astăzi..."
"Este un miracol."
"Gemeni siamezi coreeni separaţi azi în Maine..."
"Şanse de supravieţuire jumi-juma."
Următorul.
Îmi daţi voie să vă întreb ceva, domnule Navorski?
De ce aşteptaţi aici 2 ore în fiecare zi,
când v-am spus că nu pot face nimic pentru dumneavoastră?
Că noua dumneavoastră viză nu va veni până când
ţara dumneavoastră nu e recunoscută de Statele Unite.
Ai două stampile.
Una roşie şi una verde.
Deci? Deci am şanse să plec la New York, jumi-juma.
Da. E un mod frumos de a vedea lucrurile, dar America nu funcţionează aşa.
În calitate de comisar, am creat un nou post la JFK.
Transport de legătură pentru Asistarea Pasagerilor.
Ce o să facă acea persoană, domnule?
Mulţumesc, preiau eu de aici.
Sunt de la Transport de legătură însărcinat cu Asistarea Pasagerilor.
Fără cărucioare, e fără bani. Fără bani, e fără mâncare.
Îi dau câteva zile până o să ţâşnească pe uşile alea, încălcând articolul 214.
După aia e problema altcuiva.
De ce nu-l reţinem pentru încălcarea articolului 214, acum?
Apoi îl trimitem la detenţie.
Trebuie să încalce legea părăsind terminalul.
N-o să mint. În nici un caz ca să scap de unul ca Victor Navorski.
Îmi pare rău, amice. Scumpule!
Lasă-l jos! Lasă-l jos.
Încerci să-mi iei mop-ul. Încerci să-mi iei podeaua.
E slujba mea. Nu te apropia de podea şi de mopul meu.
Mâncare. Dacă te mai atingi de el, te omor.
Hei. Eu sunt Enrique Cruz.
Trebuie să vorbim.
Vreau să fac o învoială cu tine. Ce învoiala? Ce?
Am nevoie de informaţii despre ofiţerul Torres.
Dacă-mi dai informaţii despre ea, te hrănesc.
Ce vrei ştii? O vezi în fiecare zi.
Da. Vreau să ştiu ce-i înmoaie genunchii.
Ce-i face sângele să fiarbă şi trupul să freamăte.
E un armăsar sălbatic şi tu o să mă ajuţi să-l îmblânzesc.
Eu sunt...
Eu sunt admiratorul ei secret.
Ofiţerul Torres e armăsar sălbatic? O cheamă Dolores.
Ajută-mă să-i câştig inima şi n-o să mai flămânzeşti niciodată.
Fac asta. Chiar? Promiţi?
Da. Bine. Mulţumesc.
Ce e "armăsar sălbatic"?
Ofiţer... Torres, prietenul meu a spus că eşti un armăsar.
Domnule Navorski.
Trebuie să...
Un ce? Armăsar. Ca un cal.
Treceţi dincolo de linia galbenă!
E un cal. Cal frumos. Cine a spus asta?
Prietenul meu, plimbă mâncarea. Domnule Navorski, dincolo de linia galbenă!
Vă ajut când vă vine rândul. Verdele deschis.
Iau verdele deschis. Mă întorc.
Ea a zis un lucru...
Foarte important. Ce? Ce ţi-a spus?
Nu-ţi place? Nu e bun somonul?
Trebuie gorchitsa.
Ce?
Muştar. Muştar?
Da. Te rog.
Mulţumesc.
Ofiţer Torres, îţi plac filmele?
Filmele? Nu prea mult.
Rockettes? Nu-mi permit.
Ce-ţi place? Convenţiile.
Convenţiile? Ce e asta?
Convenţiile. Convenţiile?
E loc secret unde mergi?
Merge la nişte convenţii îmbrăcată în Yeoman Rand.
Yeoman Rand. E fan Star Trek!
Episod preferat e "Maşina blestemată".
Acum, ascultă Viktor.
Trebuie s-o întrebi ceva foarte important.
Bine. Uite...
Aştept. Şedere plăcută...
Următorul.
Ofiţer Torres. Domnule Navorski.
Dacă ai avea de ales.
Între un bărbat bogat sau un bărbat sensibil?
Ce ai alege?
Deci a avut prieten?
Cât timp? Doi ani?
Ce s-a întâmplat?
Mănânci rahat.
Ce? Mănânci rahat.
Mănânci rahat?
Mănânci rahat! Mănânci rahat! Mănânci rahat!
Încearcă să repeţi exact ce a spus ea. El a înşelat. Ea l-a prins. Deci...
A, el o înşela! Da. Da. Da.
Noi spunem krushkach. Înţelegi? Krushkach.
Un bărbat cu două femei...
Deci...
Înghesuială. Înţelegi?
Bine. El înşeală.
Spui "înşeală", nu "rahat"!
Nu înşeală, Enrique.
Tu să nu o înşeli.
Nu înşeală.
Nu. N-o s-o înşel.
Ea, e fată bună. N-o să suporte.
Următorul!
Ofiţer Torres. Ai fost vreodată îndrăgostită?
Ajunge, Viktor. Cine e?
Cine te pune să mă întrebi lucrurile astea?
Ei bine, e un admirator nefericit.
Misterios?
Nu, nu. Misterios. Un om nefericit.
Suferă atâta. E aşa îndrăgostit.
Dar ce a spus?
Păi a spus: "Următorul! Următorul!"
şi acum a spus "Te rog, te rog, vino".
Asta e... Stai, ce?
Vin acum! Nu, stai! Viktor!
Viktor, spune-mi mai mult...
Vin! Vin!
Vă rog! Vă rog!
A sunat pager-ul, aşa că... Da. A sunat. Am venit.
Am o idee.
Vrei ceva de mâncare? Pari lihnit.
Nu. Nu mâncare. Eu sunt plin.
Bine. Bine.
Mulţumesc.
Deci, domnule Navorski, am nişte veşti foarte bune pentru tine.
Ce?
Cred că am găsit o soluţie să te scot din aeroport.
Cum?
Ei bine, avem aici legi care apără străinii
cu temeri întemeiate de a se întoarce în ţara lor.
Dacă putem găsi o astfel de temere la tine,
VPG va fi silit să înceapă procedurile de transfer rapid,
să te înfăţişeze unui judecător unde să pledezi pentru azil.
Azil? Azil.
Din nefericire, curţile sunt atât de în urmă cu cazurile de azil
încât cel mai curând o să ajungi în faţa unui judecător abia peste 6 luni.
Da şi n-o să avem încotro decât,
să-ţi dăm drumul timp de 6 luni. Asta e legea. O să fii eliberat.
Exact. O să poţi aştepta în New York până la data înfăţişării,
Dacă, crezi sau nu, majoritatea nu se mai înfăţişează la judecător.
Deci merg New York?
Poţi merge la New York în seara asta.
Dar poţi pleca doar dacă stabilim o temere întemeiată.
Temere? Temere.
Frică. Frică.
De ce?
Asta e partea cea mai bună.
Nu contează. Guvernului îi e tot una.
Deci o să-ţi pun o întrebare simplă.
Dacă-mi răspunzi corect, te pot scoate din aeroport în seara asta.
Deci dacă răspund la o întrebare,
merg la New York.
În seara asta. În seara asta.
Bine. Bine.
Ai, în clipa de faţă, vreo temere să te întorci în ţara ta?
Nu.
Bine. Mai încerc o dată.
Ţara ta e în război. Da. Război.
Sunt mulţi oameni înarmaţi pe străzi. Persecutare politică!
Da! E cumplit! Da, este oribil!
Şi numai Dumnezeu ştie ce se poate întâmpla. Corect?
Oameni nevinovaţi sunt luaţi din paturile lor şi aruncaţi în închisoare.
Marţea! Urăsc marţea!
Deci ţi-e frică?
De ce? De Krakozhia.
Ţi-e frică de Krakozhia?
Krakozhia?
Nu, nu mi-e frică de Krakozhia. Mi-e puţin frică de camera asta.
Eu vorbesc de bombe, de demnitatea umană.
De drepturile omului.
Viktor, te rog nu-ţi fie frică să-mi spui că ţi-e frică de Krakozhia.
E acasă. Nu mi-e frică de casa mea.
Deci? Merg la New York acum?
Nu. Nu?
Bine.
Mi-e frică de fantome. Mulţumesc mult.
Mă tem de Dracula. Mulţumesc mult.
Mă mai tem de vârcolaci şi de rechini.
Mulţumesc mult.
La naiba.
De ce faci asta? Nimeni nu citeşte semnele în America?
Asta e singura distracţie pe care o am.
Un grătar? De-asta n-o să te văd?
Ia să văd dacă am înţeles. Mi-am schimbat programul,
am făcut 4 curse fără pauză,
am zburat 27 de ore în continuu, am făcut înconjurul lumii,
şi acum îmi spui că-ţi petreci 4 Iulie cu soţia ta?
Aia urăşte artificiile!
Nu mă minţii, bine.
Ştiu sigur că ai dus-o la Roma weekend-ul trecut.
Pentru că ai zburat cu United, Max.
Ai obiceiul să asculţi convorbirile altora?
Nu. Încerc să sun acasă.
Aşadar...
Ştii de ce-s bărbaţii ticăloşi? Nu.
STRICAT
Pentru că sunt toţi mincinoşi!
Stai! Stai! Stai! Stai!
Podeaua e udă.
Te rog. Nu fi supărată.
Cum să nu fiu? E însurat.
Un bărbat, două femei. E înghesuială.
Ştii ce e cel mai rău?
Nu i-am cerut niciodată s-o părăsească. Îl încurajăm să vadă un consilier matrimonial!
Ce fel de nebună sunt?
Ţin cu căsnicia!
Aş vrea doar că sexul să nu fie aşa grozav!
Aşa grozav. Pa-pa.
Ştii... Uneori, dimineaţa,
mă uit la el peste masă.
Îl privesc dezlegând cuvinte încrucişate.
Încep să mă gândesc că poate... poate ar putea merge.
Că suntem făcuţi unul pentru celălalt.
Bărbatul ăsta... te are pe tine...
de ce are nevoie de cuvinte încrucişate?
Asta este problema mea.
Mereu văd bărbaţii aşa cum vreau eu.
Te ştiu de undeva?
Pantofi comozi. "Pantofi ieftini". Etajul doi.
Te duci acasă?
Nu, am întârziere... mult timp.
Întârzii mult timp.
Urăsc când amâna zborurile. Ce faci?
Mă duc de la o clădire la alta.
Am... pager.
Antreprenor! Şi voi călătoriţi la fel de mult ca noi.
Îmi pare rău. Mulţumesc mult.
Ce e BH?
În engleză...
Viktor Navorski.
În engleză Amelia Warren. Amelia Warren?
Îmi pare bine să te cunosc. Şi mie.
Mă bucur să te revăd.
Îţi place mâncarea italiană?
Ştiu că e târziu şi ai probabil alte planuri, dar...
dacă vrei să mâncăm ceva acum, dăm o fugă şi luăm un taxi.
Ştiu un loc unde fac cannelloni delicios.
Nu. Nu pot.
Însurat? Nu.
Prietena? Nu.
Nu pot ieşi... cu tine.
Doamne! Îmi pare aşa de rău!
Îmi pare rău!
Probabil par o nebună.
Nu. Nu vroiam să mănânc singură.
Podeaua e udă!
Nu, eu... Nu trebuie să explici.
Nu, eu... Te rog, eu...
Ne întâlnim la poarta A la 5.
Nadia.
În restaurant în New York, cât costă cannelloni?
Nu ştiu. Poate 15 parale.
Dolari? 20.
Doi oameni, 40..
Doi oameni, 40 dolari.
Pot să vă ajut?
Îmi pare rău, domnule. Postul a fost deja ocupat.
Locuiţi aproape? Da, poarta 67.
Pentru că ţinem la punctualitate... Aţi spus poarta 67?
Poarta 67.
Glumiţi!
Trebuie să mă ajuţi ca să te ajut. Nu văd numărul de asigurare socială, de permis...
...adresa? Nici măcar un telefon?
Telefon? Îţi trebuie? Aduc telefon!
Aduc... aduc telefon!
451-1226.
Bine. La ce oră vă putem găsi?
Acum?
Alo? Bună, domnule Navorski.
Da, aici Viktor Navorski. Cine sună?
Aici Cliff, patronul de la magazinul Discovery.
Cliff. Bună.
Ce faceţi? Bine. Bine.
Nu deranjez? Nu, am aşteptat telefonul tău toată ziua.
Din păcate, postul a fost deja ocupat.
Puteţi să vă aşezaţi în altă parte, vă rog?
Da, merg la baie acum. Ar fi bine.
Bine! Mulţumesc. Mulţumesc!
Bine.
Cine e asta?
Cine eşti? Nu e nimeni.
Nu e nimeni aici încă două săptămâni. Asta nu e unul din oamenii mei.
Uită-te la cornişa asta. Bună treabă.
Trebuie să fie echipa lui Harry. Eşti din echipa lui Harry?
Harry se crede şef?
Plec acum. Unde?
Poarta 67. 67?
De 67 ne apucăm abia peste 10 luni.
Trebuie să fie omul lui Harry. Dacă nu e nici al meu, nici al tău...
Harry încearcă să mă facă să par incompetent.
Trebuie să-l încetinesc până ajunge la 67.
Cum te cheamă? Viktor Navorski.
Bobby, ia-l din echipa lui Harry şi dă-mi-l mie.
Începi luni, la 6:30
Îmi dai slujba?
6:30. Da, şefu'.
AZI LA MIEZUL NOPŢII, NU ÎNTÂRZIA
Avem paste cu homar de la Alitalia. Bine.
Avem caviar de la Aeroflot-ul rusesc.
Bine, bine, adu.
Hei, Viktor. Salut tuturor.
Uitaţi. Omul fără ţară.
Intră. Bine ai venit!
Ai văzut asta. Ai făcut bine.
Stai jos.
Aici? Aici.
Hai, stai jos.
Pe el cine l-a invitat? Eu. Ne mai trebuia un om, nu?
Nu joc cu el. Gupta, linişteşte-te.
Nu-i spion. De unde ştii?
Ar putea înregistra tot ce spunem. Cu un microfon în cămaşa.
Sau cu un microfon băgat în fund.
Nu-mi pierd eu slujba. Bine.
Te-ai simţi mai bine dacă l-am verifica cu raze X? Da.
Închide ochii!
Bine. Deci eşti "curat"... Bine. Hai să jucăm cărţi.
O să am bani, dar vineri.
Nu jucăm pe bani, ci pe lucruri nerevendicate de la Obiecte pierdute.
Ai fi surprins ce lasă lumea în aeroporturi. Haide.
Am doi nouari şi doi nouari.
Patru nouari! Mulţumesc.
Ai grijă. Stai! Fii atent.
Avem o întrebare pentru tine. Da, suntem doar curioşi.
Ce e în cutie?
Asta. Da, am văzut cu razele X.
Ştim că nu sunt alune.
Ce e acolo?
Asta e jazz.
Jazz? Jazz, da.
Jazz? Da.
Sigur e jazz? Mai vezi o dată. S-ar putea să fie blues.
Poate salsa. Poate este Stevie Wonder.
Nu, nu, este jazz. Bine, băieţi. Bine.
Marele premiu din seara asta este...
Arată-le, Gupta.
Am găsit asta sus.
La Virgin Air. Clasa întâi.
Poftim.
Şi aparţin lui...?
Cher.
Cher?
Au fost a lui... Cher?
Da. Cher.
Da, am verificat... Au fost martori.
Ăştia sunt chiloţii lui Cher.
Sunteţi gata? Grăbeşte-te.
Deci, împărţim chiloţii?
Nu, nu, nu. Nu dacă câştig eu.
Haide. O secundă.
United Airlines zborul numărul 801 spre Narita
anunţă îmbarcarea finală.
"Nu poţi. Asta este a mea."
"Tu poţi fi confuz."
Viktor?
Bine, salut.
Te rog.
Ce mai faci? Bine.
Omule.
Îmi pare rău pentru ce s-a întâmplat data trecută, că te-am invitat aşa.
Sunt aşa obişnuită ca bărbaţii să mă ciupească de fund, la 10.000 de metri
ca nu mai ştiu să mă port cu un tip care-şi ţine mâinile acasă.
Hai să începem din nou. Da, bine.
Vii sau pleci? Nu ştiu. Amândouă.
Mie-mi spui?
Napoleon?
Da, citesc multe cărţi istorice, sunt lungi şi ieftine de obicei
despre bărbaţi care se omoară între ei.
Vreo 1.200 de pagini la 9,99 dolari. Nu ieşi mai ieftin de-atât.
Dar Napoleon? E unul din preferaţii mei.
Ştii ce i-a salvat lui Napoleon viaţa? Nu.
Orgoliul său. Orgoliu?
Da.
După ce a pierdut bătălia de la Waterloo,
Napoleon s-a izolat pe micuţa insulă Sf. Elena.
Nimeni nu ştie exact ce-a mai fost,
dar versiunea care-mi place mie e asta:
Era foarte deprimat şi s-a hotărât să-şi ia viaţa.
Dar Napoleon se credea de o putere supraomenească,
aşa că a luat de şase ori cantitatea de otravă necesară să-l omoare.
Stomacul lui era atât de plin de otravă încât corpul a respins-o
şi n-a murit.
Vezi? Orgoliul. I-a salvat viaţa.
Poate a avut nevoie de ochelari.
Ochelari? Da. Ca să citească cuvintele pe sticlă.
OTRAVĂ
E ciudat că spui asta.
Se zvoneşte că Napoleon era prezbit.
Poftim. Poftim.
Cred că rescriem istoria.
Ce-ar fi să vorbim despre asta la masă?
Dumnezeule, nu pot să cred! Iar te-am invitat la masă.
Iar am făcut-o.
Eu... Ţine-te departe de mine, Viktor, bine.
Sunt bolnavă. Nu pot sta singură 5 secunde.
Bine.
Bine, ce? Bine.
Prânzul. Cu tine.
Iei prânzul cu mine? Da.
Nu aştepţi un avion?
Aştept.
Al meu. Da.
Îmi pare rău. M-a sunat.
Lucrezi?
Nu. Ah.
Sunteţi trei. Înţeleg. Înghesuială.
Ţine-te departe de mine, Viktor.
Am o problemă gravă. Sunt la fel de rea ca Napoleon.
Ingerez bărbaţi veninoşi până mi se face rău.
Nu eşti bolnavă, Amelia. Nu.
Nu, eşti puţin... prezbită.
Trebuie să plec. Trebuie să rămân.
Povestea vieţii mele. Şi a mele.
Inspecţia e în 3 zile.
FBI-ul şi Securitatea Naţională o să facă turul la 9 dimineaţa.
O să supravegheze birourile cu două ore, înainte de interviul tău.
Cât câştigă Navorski?
Domnule?
Cu cât îl plătesc?
Cred că-l plătesc la negru.
Ştiu asta. Cât?
19 dolari pe oră.
De necrezut! Ştii că e mai mult decât iau eu?
Aşa e în construcţii în New York.
Unul din oamenii mei a venit ieri la mine
dacă nu vreau să particip la un pariu.
Uită-te la el.
Dacă nu vreau să pariez când o să plece Navorski din aeroport.
Ai auzit de asta?
Eu am zis 3 ianuarie.
Adu-l aici.
Jake, n-are naţionalitate. Bine. N-are ţară.
E un risc pentru securitatea naţională, conform interpretării mele a articolului 212.
Nu-ţi cer decât să-l bagi într-un centru de detenţie federală şi să-l eliberezi.
Asta e tot ce doresc.
Despre ce închisoare federală?
Despre ce aeroport?
Alo? Alo?
Ţara asta reţine atâţia oameni că nu e loc nicăieri!
Ai încercat la FBI? Am încercat la toţi! Nu-l ia nimeni.
Să-l aduc înapoi în terminal?
Nu! De acum înainte, Navorski trăieşte aici.
Oamenii care vin azi aici, mă observă, mă inspectează.
Dar, mai ales, o să se uite la cum e condus aeroportul ăsta.
Hai să le arătăm de ce asta e aeroportul numărul unu din Statele Unite.
Procesăm cam 600 de avioane pe zi.
Procesăm 37 de minute de avion,
cam 60 de secunde de pasager
ca să intre în ţară.
Cât se poate de curat.
Ce importaţi? Computer software.
Ce de nuci!
Da. Soacra mea e înnebunită după ele.
Mă pune să-i aduc mereu o pungă când plec în Brazilia cu afaceri.
Soacra ta? Da.
Pot să gust una?
De unde ai ştiut că nu erau pentru soacra?
Dacă e însurat, unde e verigheta?
Şi dacă e divorţat, ce om, zdravăn la minte, mai vorbeşte cu soacra lui?
Îmi pare rău, dar pe bune acum! Fără să jignesc soacrele.
Domnule... Da.
Domnule, avem o problemă sus.
Să aştepte. Nu se poate.
Când a aterizat avionul de 9:12 din Toronto, au găsit 4 reţete fără LMC!
Au încercat să-i ia pastilele şi a luat-o razna!
Uitaţi-l. Credem că sunt pentru tatăl lui.
Liniştiţi-vă, domnule! Lăsaţi armele jos!
Menţineţi distanţa! Bine. Suntem aici să vă ajutăm...
Suntem aici să vă ajutăm, domnule. Bine. Dă-mi cuţitul.
De unde e? Din Rusia!
Interpretul e în Newark! Ajunge într-o oră.
Trebuie să găsim pe cineva care să vorbească cu el. Am o idee.
Viktor.
Am nevoie de ajutorul tău.
Îl cheamă Milo Dragovich. Este de la graniţa cu voi.
Poate nu ştie dialectul tău,
dar vreau să traduci şi să mă scoţi dintr-o încurcătură.
Să te ajut? De ce? Ca să nu fie nimeni rănit.
Tipul e foarte supărat.
Linişteşte-l şi te trimit înapoi în terminal.
Nu. New York. Nu stampila roşie. Eu verde. Verde.
New York. Bine, da.
Spui că da? Da.
Bine. Bine, bine, bine. Stai afară.
E cineva aici să vorbească cu dumneavoastră. Du-te.
Nu intra!
Deci?
Bine, spune-i că are nevoie de acte ca să exporte medicamente din ţara lui.
Are nevoie de licenţă medicală de cumpărare.
În regulă? Mă înţelegi, Viktor?
Zice... Aduce medicamentele pentru tatăl lui.
Acestea sunt din Canada. Medicamente pentru tata.
Nu contează.
Avionul lui a aterizat în SUA. Are nevoie de acte în regulă.
N-a ştiut că avea nevoie de acte.
Nu i-a spus nimeni că are nevoie de documente.
Îi spun eu.
Actul trebuie semnat de spitalul şi de doctorul care îi tratează tatăl.
Medicamentele astea trebuie să rămână în SUA, acum.
Trebuie să rămână aici.
Te imploră.
Ştiu. Văd că mă imploră.
Îmi pare rău, domnule.
Trebuie să luaţi un avion mâine dimineaţă. Medicamentele rămân aici.
Îmi pare rău.
Puneţi-l la pământ!
Bine. Mulţumesc, Viktor. Ai făcut treabă bună. Hai să mergem.
Capră.
Ce? Capră. Medicamentul este pentru capră.
Capră? Da. Medicamentele sunt pentru capră. Capră.
A spus el asta? Da.
A spus...
Noi nu am înţeles. Eu nu am înţeles. Capră.
Ce vrei să spui? L-ai înţeles greşit?
Medicamentul nu e pentru tatăl lui muribund? Nu. Nu.
În Krakozhia, numele pentru "tată"
sună ca şi "capră".
Am făcut o greşeală.
De ce faci asta, Viktor?
Medicamentul e pentru capră.
Ba nu e. Nu. Ba da.
Nu. Da.
Ai citit formularele de imigrare. Pe cel albastru.
Albastru? Da. Albastru.
Albastru? Albastru. Formularul albastru.
Acolo scrie că dacă e pentru un animal, nu are nevoie de licenţă.
Sunt sigur. Atunci poate intra cu doctorii. Foarte deştept.
De ce faci asta?
Nu-l cunoşti. Nu ştii regulile.
Uită-te la mine.
Urma să te ajut.
Acum vreau să-l mai întrebi... Nu! Nu tu!
Vreau să-l întrebi tu. Vreau să-l aud spunând-o.
Vreau să-l aud spunând pentru cine e medicamentul.
Te rog. Pentru cine e medicamentul.
Răspundeţi-i, domnule Milo Dragovich. Pentru cine sunt pastilele?
Bine. Pastilele rămân. El pleacă. Şi cu asta basta.
Capră.
Te rog. Pentru capră.
Medicamente pentru capră.
Dă-i pilulele.
Medicamente pentru capră.
Medicamente...
Haideţi, acum s-a terminat tot.
Iubeşte mult capra aia.
Crezi că asta e un joc?
Crezi că am nevoie de un motiv ca să te bag înapoi, în celulă
pentru încă 5 ani?
Dacă intri în război cu mine, intri în război cu SUA....
După luptă, o să ştii de ce cei din Krakozhia stau la coadă pentru hârtie igienică ieftină,
în timp ce America se şterge la fund cu hârtie fină.
Erau 20 de agenţi.
Cei de la Imigrări au scos armele.
Dixon era gata să tragă.
Ca să-l omoare pe mititelul cu pastilele.
Dar a intrat cineva în încăpere şi s-a pus în faţa mititelului.
"Lăsaţi armele" a spus el.
"Nimeni n-o să moară azi."
Cine?
Cine l-a salvat? Spune-ne.
Cine a fost acest om?
Navorski. Viktor "Capra" Navorski.
TERMINALUL ANULUI
N-arată bine, Frank. Am respectat doar regulile.
Uneori trebuie să ignori regulile şi să te concentrezi asupra oamenilor.
Oamenii, ştiu.
Oamenii. Compasiune. Pe asta e clădită ţara asta.
Ar trebui să înveţi ceva de la Navorski.
Fruntea sus. Încă nu s-a terminat.
Ăla e pentru mine? Da, da.
E un peşte spadă din Insulele Virgine.
Pentru tine.
Pentru perete.
Peşte pentru perete.
De ce vrei să mergi la New York?
Şi ce e în cutia de alune?
O promisiune.
O promisiune? Într-o cutie? Da, o promisiune.
Îţi fac eu o promisiune, Viktor.
Şi e promisiunea unui om pironit aici.
Un om care ar putea rămâne aici încă 10 ani.
De acum înainte, tu şi cu mine suntem parteneri.
Dacă rămân eu, rămâi şi tu.
N-o să pui piciorul în New York.
N-o să pui nici măcar un deget în Statele Unite ale Americii.
Înţelegi ce-ţi spun?
Da.
Nu ţi-a plăcut peştele.
N-ai uneori impresia că trăieşti într-un aeroport?
Nu e nevoie să facem asta, Victor. Te pot trimite într-o ladă
oriunde în America.
Dar căruciorul meu? Se poate ascunde...
Nu, nu pot face asta. Ai zis că vrei să te ajutăm.
Da. Cum o cheamă?
Amelia Warren.
Căutam o ieşire, nu o intrare.
Ai grijă, stewardesele nu-s ca femeile obişnuite.
Zborurile între fusurile orare le dau peste cap ceasul biologic.
Sunt mereu gata de sex. De ce crezi că zâmbesc tot timpul?
Bine, am găsit ceva.
Gupta, linişteşte-te. Stai de pază la uşă.
Du-te tu la închisoare. Nu eu.
Şti ceva? Las-o moartă.
Da. Da. Warren.
Amelia Jane Warren?
Jane? Uite-o.
Bravo, Viktor! Clasa întâi.
Când se întoarce? Peste 3 săptămâni.
Amelia, vrei mâncăm ceva?
Vrei mâncăm ceva? Catalloni?
Vrei mâncăm ceva?
Gupta, ai fost vreodată însurat?
Ce-ai spus? Ai fost vreodată însurat?
Am avut o soţie şi 2 copii în India. I-am lăsat acolo acum 23 de ani.
De ce?
Aveam un mic magazin de ţigări în Madras.
Făceam bani cât să supravieţuiesc.
Într-o zi a venit un poliţist şi mi-a zis că-i datorez o taxă.
Am spus: "Bine". Nu e neobişnuit. I-am dat.
Dar a doua zi, a venit iar. Şi tot venea. Şi tot venea.
Şi eu îi dădeam bani şi iar îi dădeam bani.
Până la urmă, în a cincia zi, am luat un cuţit şi l-am înjunghiat în piept.
Ai omorât poliţist? Nu. Nu i-am nimerit inima.
Când au încercat să mă aresteze, eu am fugit.
Deci, niciodată, nu te mai duci acasă?
Dacă mă duc, fac închisoare 7 ani.
Dacă te prind în Statele Unite? Te deportează.
Atâta timp cât curat podeaua şi ţin capul în pământ,
n-au de ce să mă deporteze.
N-au de ce să observe un om ca mine.
Hei, stai. Îmi pare rău.
Nu, nu, nu. Este ud.
Hei! Uită-te pe unde mergi!
Ai grijă!
Amelia. Viktor.
Salut. Scuze. Îmi pare rău.
Aproape m-a omorât.
Tu eşti bine? Sunt bine.
Îmi place costumul.
Hugo Boss.
La reduceri. 149,99.
Un chilipir.
Napoleon? Da, da.
Şi Josephine.
Ştii ce i-a dat Napoleon în ziua nunţii lor?
Amelia?
Ai vrea mâncăm ceva?
Mâncare. În seara asta?
Mă inviţi la cină? Da.
Sigur.
La ce oră? La ora cinei.
Unde vrei să mergem? Ştiu eu loc.
Aveţi programare? Navorski.
Pe aici, vă rog.
Mulţumesc.
Nu ştiam că au curte aici.
E foarte frumos.
Noapte bună.
Te rog, te rog.
Îmi pare rău. În seara asta avem cannelloni sau pui.
Cannelloni, vă rog. Cannelloni.
Scuze. Mulţumesc.
Pentru dumneavoastră, domnule?
La fel. E o alegere grozavă.
Mă întorc imediat.
Ia să văd... Poftă bună.
Ştiai că croissantul a fost inventat în România?
Spune-mi. Bine.
Era anul 1742 şi turcii au invadat Bucureştiul,
cu un atac surpriză la adăpostul nopţii.
Dar brutarii oraşului...
Iartă-mă.
Deci, brutarii?
Nu contează. E o poveste stupidă. Nu, te rog.
Îmi pare rău, Viktor.
Nimănui nu-i pasă unde a fost inventat croissantul.
Pun pariu că nici măcar românii nu dau doi bani.
Mie îmi pasă.
E istorie. Deci e adevăr.
Am 39 de ani. Nu.
Da. Nu.
Asta e adevărul. Nu ai.
Spun tuturor că am 33 şi majoritatea bărbaţilor cu care am ieşit cred că am 27, dar nu.
Am 39.
Deci? Şi eu am avut 39, cândva.
Aveam 18 ani când am început să lucrez la liniile aeriene.
Fac asta de peste 20 de ani.
Şi nu mă mai pot preface.
Asta e.
De aceea, în agenda mea sunt trecute oraşe şi pager-ul sună mereu la cină.
Poţi închide pager-ul.
Aş vrea să pot.
Aştept un telefon de 7 ani.
Ştiu că o să sune, Viktor. De aia nu pot s-o sfârşesc.
De aia locuiesc prin hoteluri şi am mereu valiza gata de drum,
că poate vrea să ne întâlnim în weekend.
Da.
Am aşteptat toată viaţa.
Doar ca să aflu la ce foloseşte Iadul.
Îmi pare tare rău.
Eu trăiesc aici.
Ce? Eu trăiesc în terminal.
Poarta 67.
Stai la aeroport? Da. Zi şi noapte.
Şi ce? Ca şi tine, mi-au zis să aştept.
Aşa că aştept.
Toţi cei care zboară des, se simt ca tine, Viktor.
Toată lumea aşteaptă. Toată lumea.
Un avion, o întâlnire... Nu, eu nu aştept avion sau întâlnire.
Dar ce aştepţi?
E în regulă. Înţeleg.
Am o idee.
Vino aici. Ce faci?
Eşti sigură?
Mai sigură decât orice. Sunt sigură de asta.
Eşti gata?
Deci, când te întorci?
În 13 zile. Tu?
Eu o să fiu aici.
Dacă ţi se schimbă programul?
Poate ar trebui să schimbăm numerele de telefon.
Nu. O să fiu aici.
Ştii ce i-a dat Napoleon Josephinei când câştigat Bavaria?
Spune-mi.
Hai, spune-mi.
O să-ţi arăt. Peste 13 zile.
Ce face?
Nu pot să-l întreb ce face. Eu trebuie să-i spun ce să facă.
Dacă-l întreb, arăt ca un idiot.
Îmi pare rău. Te rog, trebuie să faci asta pentru mine.
Promit că o să te îngraşi cu câtă mâncare o să ţi-o dau.
Dar, te rog, fă asta pentru mine. O să fie ultimul lucru pe care ţi-l cer.
Te aşteaptă să te duci la Sbarro.
Trebuie să muncesc. O să aştepte.
CAPELA
TINERI ÎNSURĂŢEI
Cum ai călătorit? Bine.
Mulţumesc.
S-a întâmplat ceva? Va trebui să veniţi cu noi, doamnă.
Cred că glumeşti. Vin pe-aici de două ori pe lună.
Vă rog, urmaţi-mă.
Trebuie să mă întâlnesc cu cineva.
În branşa mea, 3 lucruri contează:
persoana, documentul şi povestea.
Dacă afli adevărul despre unul, îl afli despre toate trei.
Am nevoie de ajutorul tău ca să aflu adevărul.
Ştii un bărbat pe nume Viktor Navorski?
Da.
Ştii de ce e aici şi de unde e?
Nu, suntem doar prieteni.
Ai observat că ascunde o cutie de alune prăjite în geantă?
Şi?
Ce crezi că face cu ele?
Unt de arahide, presupun.
Ştim că vrea să se ducă la Ramada Inn, pe Lexington.
Ţi-a spus de ce e în New York?
Nu.
Ţi-a spus unde stă? Nu, ne-am întâlnit la aeroport.
Ştiu doar că e antreprenor de construcţii, mereu pe drumuri.
Asta e tot.
E antreprenor? Da.
Asta a spus?
Amelia. Sunt curios...
Eşti genul de femeie care poate avea orice bărbat.
De ce Viktor Navorski?
E ceva ce un tip ca tine n-ar putea înţelege niciodată.
Bănuiesc că ai pierdut iar avionul.
Te rog, ia loc.
Este în regulă Viktor. Toţi bărbaţii mint.
Măcar tu nu eşti foarte priceput. N-am minţit.
Mi-ai spus că ai întârziere, dar n-ai spus că 9 luni!
Poate vezi bărbatul aşa cum vrei tu să-l vezi.
Şi ce văd? Cine eşti?
Eu... Inacceptabil?
Da. Da.
Vrei să auzi partea nostimă?
M-am despărţit de el.
Veneam încoace să-ţi spun că nu mai e în viaţa mea.
Sunt liberă. M-am săturat să aştept.
Măcar avem asta în comun.
Amelia, ştii ce i-a dat Napoleon Josephinei, când câştigat Bavaria?
Nu.
Lasă-mă să îţi arăt.
Te rog. Te rog.
La naiba. Te rog.
Asta a fost cadoul lui Napoleon pentru Josephine.
O mie de fântâni.
Ai făcut asta pentru mine?
Te rog. Stai jos, stai jos. Nu te uda.
Haide...
Nu merge.
Ar trebui să arunce apa sus la tavan.
Spune-mi adevărul. Ai scăpat de la vreo casă de nebuni?
Eşti criminal?
Trăieşti aici, Viktor.
Trăieşti la poarta 67. Vreau doar să ştiu de ce.
Aici. Să îţi arăt.
Tatăl meu.
Doamne, spune-mi că tatăl tău nu e în cutia aia de alune.
Asta e jazz.
Tatăl meu, Dimitar Asenov Navorski,
a văzut poza asta într-un ziar unguresc, în 1958.
El a zis că s-a uitat la poză 7 zile.
Luni, marţi, miercuri...
Cine sunt?
Count Basie, Dizzy Gillespie, Theloniuous Monk, Sonny Rollins...
Art Blakey, Max Kaminsky.
57 cu toţii.
După ce s-a uitat la poză 7 zile, tata a avut o idee.
A început să scrie la club New York: Lickety-Split, Snookie, Sugar Bowl...
a rugat călugăriţele să scrie în engleză. Sute de scrisori.
După aceea, a aşteptat.
A aşteptat o săptămână, o lună, un an.
Tatăl meu, a aşteptat 40 ani.
Şi toţi şi-au scris numele.
Unul câte unul.
Toţi şi-au scris numele şi l-au trimis tatălui meu.
Toţi, în afară de unu.
Benny Golson.
Saxofon.
Tata a murit înainte ca Benny Golson să scrie numele lui şi îl trimită lui tata.
Aşa că eu i-am făcut o promisiune, lui. Şi m-am ţinut de promisiune.
Eu am promis să merg la New York, să îl găsesc pe Benny Golson,
să îl rog să-şi scrie numele ca să îl pun în cutie.
Ai trăit aici atâta timp ca să faci asta pentru tatăl tău?
Poate că eu cred, ca şi el, ar fi făcut la fel pentru mine.
Tu ai spus că aştepţi pe cineva.
Eu ţi-am spus ţie: "Da, da, toţi aşteptăm".
Tu ce aştepţi?
Pe tine. Te aştept pe tine.
Ce?
S-a terminat războiul.
Pace în Krakozhia...
Gata, gata! Să ridicăm paharele!
Să ţinem un toast pentru prietenul meu Viktor "Capra".
Să nu-şi mai piardă niciodată ţară!
Krakozhia!
Amelia! Ai venit mai devreme!
Bună Amelia, uite...
Pace! Războiul... Vino! Vino!
Vezi? Războiul din Krakozhia s-a terminat!
Pace! Războiul s-a terminat!
Îl ştii pe prietenul meu? Lucrează la Washington.
Are multe relaţii. Poftim.
E un permis de trecere, Viktor.
Viză de o zi pentru urgenţe, pe numele tău.
Viza? De la prietenul tău? Da. Da!
De la prietenul tău? Da.
Du-te la New York, găseşte ultimul nume şi pune-l în cutie.
Merg New York? Da.
Merg New York!!
Amelia, vino cu mine la New York...
Prietenul tău a făcut asta pentru mine? De ce?
A făcut-o pentru mine.
Ţi-am spus să stai departe de mine, Viktor, dar n-ai înţeles.
Cred că erai confuz. Nu, eu am fost confuz în toate.
Dar nu sunt confuz. Nu în asta.
Îmi pare rău. O să întârzii.
Amelia. De ce pleci? De ce pleci?
Ştii ce i-a dat, Napoleon, Josephinei ca dar de nuntă?
Un medalion de aur.
Şi în interior a pus o inscripţie.
"Destin".
Destin.
...se bucură pe străzi şi în tavernele locale.
În depărtare, un steag Krakozhian a fluturat de pe clădirea Parlamentului...
Bună, iubitule. Bună.
Mi-a fost dor de tine.
Haide.
Următorul.
Viktor.
Bună, Delores. Ce mai faci azi?
Ce ai aici?
O, nu. Nu e semnat.
Ce?
E o viză de o zi pentru urgenţe.
Pentru validarea autenticităţii trebuie semnată de ofiţerul de supraveghere.
Dixon?
Da.
Dixon.
Războiul în ţara mea s-a terminat.
Da. Ştiu. Felicitări.
E ciudat, nu, Viktor?
Când aştepţi ceva atâta timp...
Doar o clipă.
Şi eu am trăit una azi.
Vezi insigna asta?
Insigna asta înseamnă că am fost făcut comisar.
Înseamnă că am autoritate deplină asupra securităţii acestui aeroport.
Biletul şi paşaportul tău.
E timpul să te duci acasă.
Ofiţer Waylin, condu-l pe domnul Navorski la terminal
şi ai grijă să nu piardă avionul.
La revedere, Viktor şi mult noroc!
Cred că vreau să merg în New York.
Nu îngreuna situaţia, Viktor.
Eu nu mai sunt "inacceptabil".
Ţi-am spus că s-a terminat. Eu merg New York.
Eşti sigur că vrei să faci asta?
Merg New York, acum.
Una din sarcinile mele ca şi comisar e să scap de cei nedoriţi. Şi sunt destui.
Cum e tipul ăsta, Joe Mulroy. Cred că-l ştii.
Joe e aici de 20 de ani. Dar se pare că ţine după program un joc de poker,
aducând băutură şi marijuana.
Amărâtul o să-şi piardă pensia. Şi cred că are şi copii.
Da.
Mai e şi tipul ăsta, Enrique Cruz. Cred că-l ştii şi pe el.
Enrique a lăsat oamenii să intre în zona de prepararea mâncării.
Asta e o încălcare majoră a securităţii.
Săracul de el. Cred că abia s-a logodit.
Dar va trebui să-l dau afară.
Mai e şi Gupta Rajan. E om de serviciu.
Dar e căutat pentru agresarea unui poliţist în India, în 1979.
Va trebui să-l deportez.
Plec acasă.
Scuze. Ce-ai spus? Plec acasă.
Lasă-i în pace. Plec.
Azi. Da.
Dacă nu urci în avion, s-a zis cu toţi, înţelegi?
Ai înţeles? Da. Da.
Bine. Bine.
Nu te cred.
Viktor, nu e nevoie să faci asta. Te poţi lupta cu ei.
Te ajutăm. Îţi datorez aşa de mult.
Lasă-mă să te ajut. Ascultă-l. E prietenul tău.
Toţi suntem prietenii tăi. Suntem familia ta acum.
Gupta.
La revedere.
Ai încercat să ne păcăleşti.
Ne-ai făcut să credem că o să ieşi pe uşile alea. Că o să te lupţi cu ei.
De ce nu te lupţi?
Războiul s-a terminat. Du-te atunci. Dispari.
Dispari! Du-te acasă şi spune-le că n-ai reuşit!
Ajungi aşa aproape de America,
dar n-ai curajul să mergi de aici aici.
Eşti un laş.
Avionul nu întârzie.
Eşti un laş.
Îmi faci greaţă!
Ce e cu tine? Linişteşte-te.
Se uită lumea. Se uită la mine de parcă aş fi...
Uită-te la mine.
Hai, uită-te la mine.
Trebuie să ştii ceva.
Doamnelor şi domnilor, United Airlines, zborul 865
de la Krakozhia a aterizat şi trage la poartă...
Pentru pasagerii cu bilete la zborul 866 spre Krakozhia
plecarea se va face la timp.
Treci înapoi, te rog.
Gupta.
Gupta!
Mă duc acasă!
Dispari!
Atenţie, vă rog!
Zborul 866 spre Krakozhia se amână până la noi ordine.
Aveţi programare?
Cineva să îmi spună ce se întâmplă acolo?
Suntem în spatele tău.
Pleacă Viktor.
Monica! Pleacă Viktor! Ştiu. Se duce acasă.
Se duce spre uşa din faţă, spre oraş!
Ce?
Din partea magazinului Discovery vrem să-ţi dăm asta.
Aduce noroc.
O cameră digitală pentru vara Katia.
Nu ştiu unde te duci, dar ăştia o să-ţi ţină cald la picioare, când ajungi acolo.
E toată lumea pe poziţii? Suntem aici.
Asta e. Păziţi uşa.
E galbenă, culoarea ei preferată.
Îmi pare rău, Viktor.
Ia-l Judge.
Stai aşa, Viktor. Uşurel.
Vezi uşile alea?
Alea sunt uşile de intrare în New York,
în Statele Unite ale Americii. Întoarce-te.
Ninge în oraş şi o să ai nevoie de asta.
Noroc.
O, nu. O, nu...
O să-mi fie dor de tine.
Ai grijă să nu mai rămâi blocat pe unde te duci.
Arestaţi-l! Arestaţi-l!
Fir-ar să fie!
Taxi!
Mulţumesc. Drum bun.
Încotro?
Lexington 161. Ia-o pe autostrada Van Wyck spre podul Queensboro, te rog.
E mai rapid pe BQE.
De unde eşti? Din Krakozhia. Viktor Navorski.
Eu sunt Goran. Albania.
Când ai venit la New York? Joi.
Domnule, vreţi să dăm alarma, să blocăm ieşirea sudică şi să verificăm maşinile?
Domnule?
5:30 de la Tokyo tocmai a aterizat.
Avem două avioane pe pistă. Barcelona se apropie.
E devreme şi 1.500 de oameni sunt în drum spre noi.
Toată lumea înăuntru. Toată lumea înăuntru.
Haideţi! Mişcaţi-vă!
Să mergem!
Vă cazaţi, domnule? Nu, nu mă cazez...
Vreau să merg în locul ăsta, vă rog...
Barul e chiar după colţ, domnule.
Au băuturi ieftine şi muzică live în fiecare seară. Vă place jazz-ul?
Monitorul nu merge, dar... Ar trebui să auzim basul cu talgerele.
Mai mult bas. Pianul sună bine.
Hai să cântăm Killer Joe. A mers bine aseară, aşa că...
Da? Eşti Benny Golson?
Da. Da, eu sunt.
Benny Golson? Eu sunt Viktor Navorski. Sunt din Krakozhia.
Tatăl meu, Dimitar Asenov Navorski, era mare admirator al muzicii tale.
Un fan jazz. Fantastic!
Vrei să îmi dai un autograf, te rog?
Pot s-o fac mai târziu? Acum trebuie să începem.
Doar o clipă. Aştept...
În regulă.
LEGENDĂ A JAZZ-ULUI BENNY GOLSON
Taxi! Taxi!
Unde vrei să mergi?
Mă duc acasă.
Subtitrarea: Alexe Sorin Sincronizarea: Edy (Subtitrări-Noi Team)
Revizuire: muLineZu
Subtitrare downloadata de pe www.RegieLive.ro Portalul Studentesc Nr. 1 in Romania
Best watched using Open Subtitles MKV Player