api.OpenSubtitles.org is deprecated, please implement REST API from OpenSubtitles.com
Dintr-un cartier de muncitori din Boston au provenit
mai mulţi jefuitori de bănci decât din orice alt loc din lume.
"În Charlestown,
jefuirea băncilor a devenit o meserie transmisă din tată în fiu"
Agent federal Brigada Jafuri Boston
"Mă mândresc că sunt din Charlestown, deşi asta mi-a distrus viaţa"
Locuitor din Charlestown "Boston Globe"
STAŢIA DE METROU HARVARD
Pe şofer îl cheamă Arthur Shea.
Fost poliţist în Medford. 57 de ani.
După ce partenerul lui iese cu sacul de mălai,
Artie stă cu nasul în ziar până se întoarce.
Marty McGuire, curier pe maşină blindată la firma Cummins.
1,78 m, 100 kg, 52 de ani.
Ridică mălaiul miercurea şi vinerea, la 08:12 fix.
Câştigă 110 dolari pe zi. Are pistol SIG de 9 mm.
Şi tocmai o să fie jefuit.
Dacă vedem un elicopter sau forţele speciale, ne-am ras.
Dacă e vreo maşină de poliţie, tragem în motor şi fugim. Fără victime.
Paznicii te mai pun la încercare.
Dacă au chef să păţească ceva, faceţi-le hatârul.
Haide.
Mişcaţi-vă !
- Mişcaţi-vă ! - Pleacă de la ghişeu ! Mişcă !
Cu spatele la perete !
Tu ! Pleacă de la computer !
- Dă-mi cheia ! - Daţi-vă înapoi !
Voi, la podea !
- La podea am spus ! - Culcaţi-vă naibii la podea !
Mişcă odată.
- Daţi toate telefoanele BlackBerry ! - La podea !
- Telefoanele în faţă ! - Descălţaţi-vă !
Împingeţi telefoanele în faţă !
- Te mai holbezi mult ? - Descălţaţi-vă.
la banii din sertare. Repede !
Descălţaţi-vă naibii, când vă spun !
Directoarea băncii, sus ! Haide !
Nu tu. Tu, ridică-te. Haide !
Faci pe eroul ?
- La ce oră se poate deschide ? - La 09:00.
Ba la 08:15, nu ne minţi. Nu sunt banii tăi. Să nu mai minţi.
Treci în colţ, drăguţă. Şi tu, amice.
Deschide-l.
Fără combinaţii de alarmă.
Nu trage de timp !
Ăsta-i prieten de-al tău ?
- Mai repede ! - Îmi pare rău.
Întâi linişteşte-te.
Respiră adânc.
Înapoi ! Dă-te la o parte.
E cineva la uşa din faţă !
E deschis ?
- Trebuie să plecăm. - Hai ! Turnaţi înălbitorul !
- Haideţi. - Turnaţi înălbitorul !
Staţi ! Alarmă silenţioasă de la adresa asta.
- Cine a declanşat-o ? - Nimeni.
- Poftim ? Ce-ai spus ? - N-a declanşat-o nimeni.
- Tu ai dat alarma ? - Nu ! N-am dat nicio alarmă.
Tocmai plecam, dobitocule !
Calmează-te. Ajunge.
- Calmează-te. - Dobitocule !
Tocmai plecam. Dobitocule.
Să mergem.
Unde ţi-e poşeta ?
- Ce dracu' faci ? - În caz că ne încolţeşte poliţia.
Stai jos.
Mergi pe bulevardul principal.
N-o să-ţi facă nimeni nimic.
ORAŞUL
Care-i treaba ?
Au furat o dubă a unei firme. Încă nu s-a reclamat furtul.
- Probabil de prea multă muncă. - Au folosit-o ca să mascheze uşa.
Au turnat înălbitor, ca să distrugă ADN-ul şi fibrele textile.
Alarma s-a dat de la ghişeul doi. Directorul adjunct e la spital.
Au aşteptat activarea temporizată
şi au pus-o pe directoare să deschidă seiful.
- Sub ameninţare ? - Nu ştiu.
Seif din oţel înalt de 3 m.
Rezistent cât deţinătorul cheii.
Şi-au dat seama care bani pot fi urmăriţi.
S-a găsit duba. Incendiată.
- Unde e ? - Unde crezi ?
- E bine să fii acasă, nu, Dino ? - Da.
Toată dragostea care mi se arată face primirea mai călduroasă.
Vreo 50 de persoane au fost martore.
Şi toţi pot să jure pe Biblie că nu au văzut nimic.
E o treabă de profesionist.
Toţi profesioniştii pe care-i ştiu sunt la închisoare,
deci cred că ăştia sunt alţii.
Asta e partea în care facem un lucru care n-are sens
şi nu dă niciun rezultat. Scuzaţi-mă !
A văzut cineva cine i-a dat foc ?
BOYS AND GIRLS CLUB PATINOAR
Deci aşa stăm ?
Unde e Jem ?
S-a abătut puţin, să dea foc la nişte case
sau să mai jefuiască ceva, nu ştiu.
- Am început să luăm ostatici ? - Nu.
- Şi nu-i spui nimic ? - În primul rând...
Ia uite ! Vorbeşti de lup...
Ai ajuns.
- Ai venit pe traseul turistic ? - Avem o problemă. Uite.
Şi ce-i cu asta ?
Ce e ? la să văd.
Fir-ar al dracu' !
- Vezi adresa ? - Tipa stă la doi paşi de noi.
- Ştiu că e împuţită treaba, Gloans. - O să ne întâlnim cu ea pe stradă ?
N-a văzut nimic.
Eşti sigur ?
N-a fost inspirat s-o luăm ostatică.
- Ce porcărie ! Lăsaţi că rezolv eu. - Cum dracu' rezolvi ?
O urmăresc şi aflăm noi.
- Ce să aflăm ? - Dacă trebuie speriată.
- Deja e speriată. - Poate nu destul.
Mulţumesc, Kathy.
Dră Keessey, sunt agent Adam Frawley, de la Infracţiuni Violente şi Jafuri.
Derek îţi va lua amprentele.
Ai dat deja o declaraţie preliminară, dar vreau să vorbim despre răpire.
În regulă.
Din câte înţeleg, te-au ameninţat.
Unul mi-a luat permisul de conducere.
- Ai încercat să fugi ? - Nu.
Ne poţi da vreun detaliu despre făptaşi ?
- N-am încercat, fiindcă aveau arme. - Înţeleg.
Pur şi simplu ţi-au dat drumul ?
- Da, pur şi simplu mi-au dat drumul. - Mersi.
Când treci prin aşa ceva,
există deseori efecte psihologice. Dar o să-ţi revii.
Au spus ceva ?
"Dacă vorbeşti cu cei de la FBI, te violăm şi te omorâm"
- Te ocupi tu de asta ? - O să mă ocup eu.
- De ce tu ? - Fiindcă e vina ta.
- Dar eu o să rezolv. - Ce-o să rezolvi ?
Dacă te apropii de ea, iei zece ani pentru intimidarea unui martor.
Ai deja două condamnări la activ. O să putrezeşti în puşcărie.
- Câţi bani am luat ? - 90.000 de căciulă.
Minus partea Florarului.
Jem, ce ţi-a căşunat pe directorul adjunct ?
Data viitoare când îi intră în bancă mascaţi înarmaţi,
n-o să mai dea alarma. Să zică mersi că a scăpat doar cu faţa boţită.
O să-i prindeţi ?
Da.
Suntem de la FBI. Nu suntem chiar incompetenţi.
De fapt,
ştiu unde s-au ascuns.
370 de bănci au fost jefuite în Boston anul trecut.
Mai multe pe cap de locuitor decât oriunde în lume.
Nouăzeci la sută din hoţii ca ăştia, profesioniştii,
vin dintr-un cartier micuţ din Charlestown.
- Ai auzit de el ? - Cred că glumeşti.
Ce face poliţia imediat după ce se fură un camion blindat ?
- Închide podul Charlestown. - Şi hoţul e din Charlestown.
Se folosesc de casele şi curţile celorlalţi, ca nişte şobolani.
Aşa scapă de noi.
Jefuirea băncilor e o meserie în Charlestown.
Aşa cum satele din Europa medievală erau cunoscute pentru meşteşuguri
cartierul ăsta e renumit pentru bănci şi camioane blindate.
Nu înţeleg, dar e mai uşor când ştii ce pod să închizi.
Quinlan o să vă dea detaliile.
Dacă e ceva ce nu poate face specialistul vostru...
Nu vă faceţi griji ! O să-i prindem.
- Salut ! Ce faci ? - Bine, tu ?
- Bine, mersi. Intră ! - Mă bucur să te văd.
- Şi eu. - Ce-ai mai făcut ?
- Bine. Intră şi ia loc ! - Mersi, Margie.
- Vreţi ceva de băut ? - Nu, mersi.
- În regulă. Mike vine imediat. - Grozav !
S-a aranjat bine.
Da.
A obţinut bani buni când a vândut casa din oraş.
De ce s-ar muta cineva în Saugus ?
O să ne ia o oră să ne uităm peste Portagee Slide.
Aşa e.
Iisuse !
Treaba asta cu Florarul devine plictisitoare.
O să cumpăr o tabelă de scoruri.
Bine. Trebuie să facem câteva plăţi.
M-am săturat să-l plătesc.
Lasă-mă să-ţi dau un sfat...
Banilor nu le pasă de unde au venit, bine ?
Tipul e un irlandez plin de noroc,
care nu găseşte niciun client pentru mitralierele lui,
aşa că vinde droguri. Fiindcă vrea să fie şef.
Asta nu te-a deranjat când cheltuiai 2000 pe săptămână
pe energizante şi pe cocaină.
E o diferenţă între un dealer şi un ucigaş.
Da, a omorât câţiva dominicani. Ce, ai pretenţii ?
Salut, băieţi !
- Salut, Mike ! - Salut !
Poftim, băieţi !
Poftim !
- 100.000 ? - Exact.
Uită-te la asta !
- Ca un nou-născut. - Grozav !
- Aveţi grijă, băieţi ! - Mă bucur că te-am văzut, Mike.
- Arăţi bine. - Bun.
- 45 de kilograme. - 100.000 .
Aşa...
- Bani verzi. - Grozav !
- Fii deştept, frate ! Ne mai vedem. - Mulţumesc.
FLORILE ORAŞULUI
- Salut, Rusty ! Ce faci ? - Salut, Jem. Fergie, a venit Puştiul.
Salut, Fergie.
- Poftim. - Cum merge, flăcău ?
Bine. Ai grijă să-i speli.
Ai încredere.
Mi-a părut bine. Ne mai vedem.
Acum vine partea distractivă.
I-a făcut de petrecanie puştiului.
Ce faci ?
- Salutare ! - A venit.
Jackson abstinentul.
- Salut. - Krista e aici.
- Hai, povesteşte. - Şezi, Duggy. Le spun de taică-tău.
Ăia de la FBI nu pot să-nţeleagă. Îl păşteau 40 de ani.
I-au spus că scapă basma curată dacă-şi toarnă prietenii.
I-a băgat undeva şi le-a spus că preferă puşcăria.
În cinstea lui Big Mac !
- Şi-a ispăşit sentinţa ca un bărbat. - Pentru ultimii hoţi de onoare !
Mă duc să-mi iau o apă tonică.
Adu-mi şi mie o umbreluţă.
Pentru mine, un suculeţ.
Vai de capul lui !
- Mersi. - Cu plăcere.
- Suc ? - Da.
Nu vrei şi ceva recreativ ?
- Ce faci ? - Glumeam, ce naiba.
Rahat !
Nu glumi cu paharul meu.
Am auzit că te-ai bătut, Kris.
Arăt ca şi cum m-aş fi bătut ?
- Să văd. Ai rămas fără cercel ? - Da.
Aşa e.
Jamaicanul a început.
"Jamaicanul a început" Care jamaican ?
Un somalez s-a luat de mine când eram cu fiică-mea.
Erai cu Shyne ?
Tonya era cu noi. Şi Cheryl.
- Cealaltă fată era singură ? - Da.
Aici nu întâlnesc decât figuranţi cu bani.
Au impresia că nu mai sunt albi serioşi în oraş
ca să vorbească aiureli ?
Nu i-ai spus nimic la început ?
I-am spus ceva după ce i-am ars o palmă.
- Serios ? - La naiba !
- Nu simţi nevoia ? - De cocaină şi oxicodonă ? Ba da.
Ştii ce nevoie simt eu ?
Înainte, puteam să mă ţin bine.
Fumam până la filtru, nu ?
- Ia o bere ! - Jimmy...
- O bere n-o să te omoare. - Bea-o tu pentru mine, repede !
- Şi una pentru mine ! - Una pentru tine ? Grozav !
Dougy !
Doug !
Ştiu că mă auzi, ticălosule !
Ştii că am cheia, Dougy.
Intră !
Eşti prea ocupat ?
Haide, Dougy !
Care e treaba, Kris ?
Aşa...
Asta vrei, nu-i aşa ?
Asta vrei ?
Spune-mi că-ţi place !
Noapte bună.
Mă bucur că sunt aici.
Am început cu alcool
şi am trecut rapid la cocaină şi crack.
Am crescut în Charlestown, un oraş mic,
în care oamenii se ajută între ei.
Prietenii mi-au fost ca o familie.
... de lucrurile pe care le-am făcut. Nu ştiu unde le-am învăţat.
Au trecut şapte ani, cu Crăciunuri, zile de naştere...
Nici nu-mi văzusem fiul...
Nu mă dădeam în lături să fac un ban uşor,
dar în cele din urmă ajungeam la poliţie şi...
Mă refer la conflictul interior, la golul pe care-l simţi.
Ştii ce zic ? Dezamăgirea.
Dezamăgirea care urmează furiei şi la disperare.
E ca în povestea aia cu individul lângă care se aşază un preot.
Zice: "Nu-ţi pierde vremea,
eu ştiu sigur că nu există Dumnezeu".
Preotul întreabă: "Cum aşa ?"
Individul zice: "Am fost explorator la Polul Nord".
"Odată m-a prins un viscol de nu vedeam pe unde merg"
"Eram bocnă şi m-am rugat la Dumnezeu să mă salveze,"
"dar n-a venit"
Preotul întreabă: "Cum aşa ?"
"Dar n-ai murit, deci te-a salvat". Zice: "Ba nu, n-a venit".
"A venit un eschimos. M-a luat cu el şi m-a salvat"
Asta a făcut Janice pentru mine. E soţia mea. Ea e eschimosul meu.
Bună ziua.
Fii amabil, îţi speli rufele murdare ?
Nu ai nişte mărunţiş ? La automat nu mai este.
Nu am, îmi pare rău.
O să le pun acasă la uscat.
Te simţi bine ?
- Da... - Eşti sigură ?
Eşti bine ?
Da. Mulţumesc, nu e nimic.
- Acum mă simt prost. - Nu ai de ce.
Pot să te ajut cu ceva ?
Am o săptămână proastă, atâta tot.
Înţeleg.
Şi eu mai trag câte un plâns sănătos la salonul de frumuseţe.
Acolo mă exteriorizez eu. Doamnele sunt foarte înţelegătoare.
Dar la urma urmei e bine şi la spălătorie.
Te invit la un pahar.
Să mă revanşez că nu ţi-am dat fise.
Poate-ţi înveselesc săptămâna.
Cât de rău poate fi ?
FBI, deschideţi !
Rahat !
Lasă-l în pace, scârbă !
Să fiu al naibii, Henry !
Oxicodonă, arme...
Parcă ar fi Crăciunul.
Sentinţă federală minimă: zece ani.
Ai nevoie de ajutor.
Iar ea nu te ajută.
Dar e o fată pe cinste. Se vede că te iubeşte.
Ai un alibi pentru jefuirea băncii din Cambridge,
dar pariez că ştii ceva despre asta.
La ordinea zilei sunt maşinile blindate.
Ăştia au fentat alarma seifului.
- Serios ? - Aşa am auzit.
Au umblat la tabloul electric.
- E plăcut aici. - Da, e un loc frumos.
Managerul e un tip cu care am jucat hochei mult timp.
Da ? Frumos !
Unde lucrezi ?
La Boston Sand and Gravel. Sparg pietre. Pontez la ieşire,
lunec pe un brontozaur, ca Fred Flinstone,
şi mă duc acasă.
- Pot să te întreb ceva ? - Sigur.
Fac voluntariat în Charlestown, la Boys and Girls Club...
Ca aruncătoare la kickball. N-au bani pentru gheaţa patinoarului.
Ştiu, e jenant. Municipalitatea nu ajută deloc.
Unii copii spuneau că sunt "bucolică".
Aşa li se spune celor care nu sunt din oraş.
- Am înţeles. - Răutăţi de-ale copiilor...
- Un figurant. - Da.
De unde vine cuvântul ăsta ?
Vine din anii '90.
După ce s-au mutat în Charlestown,
localnicii au furat toate casetofoanele de maşină.
Brusc, toţi locuitorii din Charlestown
aveau câte un Blaupunkt în maşină, înţelegi ?
Nu contează.
Părinţii tăi încă locuiesc în Charlestown ?
Nu. Mama s-a mutat.
Tata locuieşte în suburbii.
Da, nu iese des din casă.
- Unde ai crescut ? - În Marblehead.
Marblehead ?
Da, sunt din partea săracă a cartierului.
Serios ?
Conta dacă familia ta avea barcă. Iar noi n-aveam barcă.
N-aveai barcă ? Nu ştiu cum te suportai.
E jenant.
- Eu am o barcă. - Serios ?
- Da. - Te-ai integra bine în Marblehead.
Da, poate. Nu e barca mea, e a unui prieten.
Ar trebui
să facem o plimbare cu ea odată.
- Mi-ar plăcea. - În regulă.
Ce-ai zice s-o facem chiar acum ?
Uite-o acolo ! Asta e barca.
- Nu e rea deloc, nu ? - Aşa prieteni mai zic şi eu !
Poftim ! E cel bun pahar pe care l-am găsit.
Nu prea mult.
Mersi.
E plăcut, nu ? Ţi-am spus eu.
Aici le aduci pe toate fetele ?
Îţi spun sincer că n-am mai adus nicio altă fată aici.
- Serios ? - E adevărat.
Ce ştii despre spărgătorii de bănci ?
- Ce e de ştiut ? - Eşti din Charlestown.
M-am gândit că ai avut câţiva în familie.
Nu, nu prea.
Mare parte din ce se spune sunt exagerări.
Când eram copil,
mergeam la magazinul de îngheţată.
Era vizavi de barul lui J.J.
Acolo se întâlneau hoţii de camioane blindate.
Erau priviţi ca nişte vedete în cartier.
Maşini scumpe, fete frumoase...
Şi auzeai zvonuri despre loviturile lor.
Despre casele lor luxoase din Holbrook sau Winthrop.
Erau mulţi copii în magazinul de îngheţată,
cu nasurile lipite de geam,
care voiau să fie la fel ca ei.
Eu voiam să joc hochei.
În orice caz, asta ştiu despre spărgătorii de bănci.
- Salut, Jem ! Ce faci ? - Salut ! Îmi aduci o bere ? Mersi.
- Ia te uită ! Ce faci ? - Bine. Sox o iau pe cocoaşă.
Ce se întâmplă ?
Te-ai ocupat de chestia aia ?
Poftim ?
Cu permisul de conducere...
- Da. - Şi ?
Şi nimic. E-n regulă.
Deci nu-i nevoie s-o scoatem din ecuaţie ?
- Cum ? - Cum ai auzit.
- Mai nou eşti pus pe lichidări ? - Vreau doar să n-avem probleme.
O să reinstaureze pedeapsa cu moartea special pentru tine.
Nu te agita aşa. Nu vreau să fiu prins pe picior greşit, asta-i tot.
- Am spus că suntem în siguranţă. - Bine, am înţeles.
- Bine. - E în regulă.
E clar că ştiu să umble la tablouri.
Îmi place cum au tăiat alarma către secţia D-5.
Cum înveţi să faci asta ?
- Te angajezi la Vericom. - Mulţumim.
Să cerem registrele şi lista cu angajaţi.
- Începem cu cei care sunt din oraş. - S-a făcut.
Dră Keesey, sunt agentul Frawley. Am nişte întrebări noi despre caz.
Am putea să ne întâlnim ?
De ce nu mi-ai spus că ai locuit în Charlestown ?
Scrie în declaraţie.
Nu-ţi place sandvişul ?
Am suspiciunea permanentă, ca agent FBI
care a aruncat în închisoare mulţi oameni obişnuiţi,
că e posibil ca cineva să-mi fi pângărit mâncarea.
Haide, nu cred că ar face nimeni aşa ceva.
L-au aruncat pe Tom Fitz de pe acoperiş fiindcă a ciripit,
apoi l-au privit în timp ce se îneca cu propriul sânge.
Deci nu cred că ar avea reţineri în ce priveşte meniul.
În regulă.
Îi idolatrizează pe infractori
şi se plâng de criminalitate,
dar tot eu sunt rău.
Locul acesta are vreo 2,5 kmp.
Dacă intri în Lewisburg, găseşti o sută de spărgători.
Cred că o să sar Lewisburgul.
Nu crezi că ar fi o întâlnire interesantă ?
Dacă te întreb ceva, îmi răspunzi sincer ?
Depinde de întrebare.
Sunt unul dintre suspecţi ?
Te-aş invita în oraş dacă aş crede lucrul ăsta ?
Nu ştiu.
- Ai face-o ? - Aş pune în pericol condamnarea.
Poate am deja pe altcineva.
- Ce s-a întâmplat ? - Jaf armat.
La Chelsea Credit Union.
Ce ne-am face fără Chelsea ?
Şi nu sunt reguli precise ?
Referitor la o relaţie cu victima ? Ba da, e o regulă.
Nu se face.
- Uite-o ! - Bună !
- Eşti gata ? - Da.
Sunt nepoliticos. Trebuia să ies şi să-ţi deschid portiera.
Ce e ?
Dacă nu-ţi mărturisesc ceva,
o să mă prefac tot timpul că te ascult
şi o să rămân cu gândul la altceva.
În regulă.
Banca la care lucrez a fost jefuită deunăzi.
Patru bărbaţi au atacat-o şi au deschis seiful.
M-au luat ostatică.
M-au legat la ochi şi m-au luat cu maşina.
Au oprit şi mi-au dat drumul pe plajă.
Unul dintre ei mi-a spus
să merg până simt că intru în apă.
A fost îngrozitor. Credeam că o să cad de pe o faleză.
Şi...
Dar am simţit apa.
Îmi pare rău.
Nu e vina ta.
Agentul FBI mi-a spus că mă voi simţi ca în doliu.
Îi ajuţi pe cei de la FBI ?
Şi cum se procedează ?
Trece un agent pe la tine, îţi mai dă un telefon ?
Cam aşa ceva.
Şi au vreun suspect sau vreun indiciu ?
Nu ştiu, nu mi-au spus.
A dat de înţeles că îi caută în tot oraşul.
Dar purtau măşti, aşa că...
Nasol !
Le-aş recunoaşte sigur vocile dacă le-aş auzi din nou.
Ştiu şi eu... S-ar putea să fie mai greu decât crezi.
Bine că n-ai fost rănită !
Nu.
Dar David a fost.
Asistentul meu a fost rănit grav când s-a declanşat alarma.
E la spital de o săptămână.
L-au operat la ochi.
Şi nici acum nu pot să-l vizitez.
Sunt o persoană îngrozitoare.
Atunci, ştii unde mergem.
Nu vii ?
- Da ? - Da, ar trebui să vă cunoaşteţi.
Cum zici tu.
- Salut ! - Bună !
Vino pe partea cu care aud !
- Salut ! - Nu arăţi prea rău.
- Serios ? - Ştii ce vreau să zic...
- Bună ziua ! - Salut !
- El e prietenul meu, Doug. - Mă bucur să te cunosc.
Asemenea. Aproape că pot să te văd.
Deci...
Doctorii sunt optimişti.
Asta înseamnă că s-ar putea
să-mi recapăt 50 la sută din vedere la ochiul ăsta.
Vreau să mă întorc la lucru.
Vă las singuri. Sunt afară.
Ai auzit ce s-a întâmplat ?
Un jaf mare. Au fost victime.
- Nenorociţii au omorât un om. - Serios ?
Mă bucur că eşti aici.
Tipii ăia ar putea să se întoarcă.
Da.
- I-am minţit pe cei de la FBI. - Poftim ?
Când individul l-a lovit pe David,
i-am văzut tatuajul de pe ceafă.
- Ce tatuaj avea ? - Emblema echipei Fighting Irish.
Mă tem să nu mă cheme să depun mărturie.
Ce crezi că ar trebui să fac ?
Să le spui.
Dacă respectivul are cazier, şi sunt sigur că are,
probabil au şi tatuajele în evidenţă. O să-l salte imediat.
Pentru jaf armat ia 30 de ani.
Sigur, FBI o să se teamă pentru siguranţa martorului.
Probabil o să te introducă în programul de protecţie.
Ştii cum e, te duc în alt stat, ca să fii în siguranţă.
Sau...
poţi aştepta.
Dacă ai o mână bună,
nu e obligatoriu să te grăbeşti s-o joci.
În momentul ăsta, tu eşti cea vulnerabilă.
Cei de la FBI sunt oameni ca toţi oamenii.
Vor să prindă vinovaţii şi să plece acasă.
Trebuie să te gândeşti la tine.
Eşti un adevărat expert.
Nu chiar. Mă uit mult la televizor.
Mă uit mult la "CSI".
Halal expert, ştiu...
Şi la "CSI: Miami", şi la "CSI: NY", mă uit la toate.
Eşti în temă.
Şi la "Cititorii de oase".
Pot să-mi permit să spun că ai o camionetă exagerat de mare ?
E maşina de serviciu.
La nevoie, pot să-ţi duc Priusul în benă.
De unde ştii că am un Prius ?
Am spus la ghici. Mi s-a părut că ţi s-ar potrivi.
- Chiar ai un Prius ? - Da. De fapt, am avut.
- A fost vandalizat. - Cum aşa ?
Nu contează. Trebuie să merg pe jos vreo doi kilometri.
- Nişte indivizi începuseră să... - Să ce ?
Nu sunt sigură că ei mi-au distrus maşina...
La început strigau când treceam pe lângă ei...
- Apoi au devenit foarte agresivi. - Şi ce-au făcut ?
Când au început să arunce cu sticle, m-am împăcat cu gândul
că n-am ce căuta în cartierul lor.
Au aruncat cu sticle în tine ?
N-am păţit nimic, doar că trebuie să ocolesc.
- N-are importanţă. - Da, nu prea ai ce să faci...
Îţi aminteşti cum arătau ?
Vreau să mă ajuţi, dar fără să întrebi ce şi cum. E rost de o bătaie.
Luăm maşina ta sau pe a mea ?
Kenny cu nasul alb !
- Salut ! - Ce ai bun ?
- Cum o mai duci ? - Sper c-ai venit să cumperi ceva.
"Kenny cu nasul alb" ? Aşa saluţi omul ?!
N-am venit să ne jucăm la Xbox.
Vreau să cumpăr nişte iarbă, Kenny.
- Iarbă ieftină şi proastă. - Da ? Bine.
- Nici nu vinde alt fel. - Mă duc să iau cutia.
- Mă întorc repede. - Mersi.
Kenny...
Suntem în Charlestown.
E criză mare pe Coasta de Est. Ken nu-şi găseşte cutia.
Ai mai cumpărat de la clovnul ăsta ?
Am cumpărat de la Marty, electricianul cu nasul alb.
Cum zici tu.
Aşa... Am exact ce vrei, frate !
- Uite ! - Aşa... Pare în regulă.
- Mersi, omule ! - Cu plăcere.
Apropo,
îi ştii pe puştii ăia dominicani care fac scandal pe strada Medford ?
Ştii în ce unitate sunt ?
Ca să deschidem discret uşa...
- Cine e ? - Deschide !
Ce naiba ?
Staţi şi beţi bere ?
Doare, nu ? Nenorocitule !
Dai cu stânga ?
- Rahat ! - Doare, nu ?
- Ce naiba ? - Ce porcărie, nu-i aşa ?
Vi s-a stricat afacerea.
- Păcat ! - Tu cine naiba eşti ?
Nu trebuia să vinzi iarbă.
Ascultă-mă bine ! Ne întoarcem într-o săptămână.
- Dacă eşti tot aici... - Rahat !
Se va întâmpla acelaşi lucru.
Haide, am terminat.
Ce ai făcut ?
- Habar n-am la ce te referi. - Ăsta e tovarăşul meu.
- Cu ce mi-ai supărat tovarăşul ? - Nu ştiu ce vreţi cu mine.
- Nu ştii ? Acum ţi-ai amintit ? - Calmează-te.
Nu-mi spune mie să mă calmez !
- Gata. Hai să mergem. - Ce ai făcut ?
- Nu ştiu ce vreţi. - Nu ?
S-a terminat cu fotbalul.
- Rahat ! - Ce ai făcut ?
- Nu ? - Nu ştiu.
Îmi vezi figura ? N-ai decât să te duci la poliţie.
Dar nu uita că şi eu o ştiu pe a ta.
Rahat !
Nu vreau să omor pe nimeni.
Tu ai vrut să vin.
- Desmond Elden ? - Angajat al Vericom. Fără cazier.
De obicei, nu au slujbe stricte.
Şefii de echipă le oferă alibiuri şi falsifică cartelele de pontaj.
Dar la Vericom nu ţine figura, e companie publică.
Dacă lipseşti, se consemnează. Să vezi coincidenţe când a lipsit el:
BankBoston, transport Cummins, Arlington Brinks, Cambridge Merchants.
Doamne !
Părinţii tăi mai stau în Charlestown ?
Nu, taică-meu a reuşit să se mute în suburbii.
Şi mama ta ?
Nu ştiu. A plecat când aveam şase ani.
Ce s-a întâmplat ?
A plecat.
În regulă.
M-a trezit zgomotul.
La început nu mi-am dat seama ce se aude.
Părea un animal prins în cursă.
Nu mai auzisem un bărbat plângând.
Am coborât la parter în chiloţi.
L-am văzut pe taică-meu în bucătărie. Mi s-a întipărit în memorie scrumiera.
Era plină cu vârf de mucuri şi scrum.
Ca un munte.
S-a oprit din plâns...
Şi s-a uitat la televizorul nostru alb-negru, cu sunetul închis.
Cred că nu ştia ce altceva să facă.
M-a văzut în prag, îmbrăcat în chiloţei şi maiouaş.
Mi-a spus: "Maică-ta a plecat şi nu se mai întoarce".
Atât.
Fuma şi mânca semipreparate la ora 06:00...
Ne pierduserăm câinele şi...
Am vrut să fac nişte afişe...
Ca să ne poată suna cineva, în caz că o găsea pe mama,
cum a făcut cel care ne-a găsit câinele.
Taică-meu spune şi acum că m-a ajutat să le fac, dar nu-i adevărat.
A băut o ladă de bere în bucătărie, în timp ce eu
întrebam oamenii de pe stradă dacă au văzut-o pe mama.
O chema Doris.
Bunică-mea avea un restaurant în Tangerine, Florida.
Îmi închipuiam că poate acolo plecase.
Mai târziu m-am împăcat cu gândul că de fapt nu contează.
Oriunde s-a dus, a avut dreptate să plece de-aici.
N-a mai vrut să fie mama mea
şi n-avea să se mai întoarcă.
Acum ştii câte ceva despre familia mea.
Dar tot nu te invit la mine.
Cât de rău poate fi ?
Oh, da.
Desmond Elden. Tehnician la Vericom, 22 de ani.
Albert Magloan. Doar în Boston dai de numele ăsta.
Nu există maşină pe care să n-o poată fura.
Cu talentul lui, îţi saltă maşina mai repede decât îţi găseşti cheile.
James Coughlin. Tatăl a fost ucis în puşcărie, mama a murit de SIDA.
L-a împuşcat pe Brendan Leahy când avea 18 ani.
A pledat vinovat. Când l-a întrebat judecătorul a spus:
"Îmi era antipatic". A ispăşit nouă ani pentru omor.
Plănuiesc şi pun în practică jafurile în mod complex şi disciplinat.
Coughlin nu e în stare de aşa ceva.
Probabil creierul e cel mai bun prieten al lui, Doug McRay.
Stau împreună, a fost cu sora lui Coughlin,
care vinde droguri pentru Florar, care-l angaja pe tatăl lui McRay.
E o întreagă telenovelă.
Mac Senior a fost condamnat pe viaţă în celebrul caz Nashua.
Au jefuit o maşină blindată, un curier i-a văzut figura
şi i-au executat pe amândoi cu propriile arme.
De atunci, şoferii nu mai au voie să iasă, indiferent ce s-ar întâmpla.
Băiatul lui a luat opt luni pentru tentativă de jaf
după ce şi-a ratat cariera în hocheiul profesionist.
- Hockei ? - Da, a fost tare la un moment dat.
A avut succes o vreme, dar, într-un cantonament,
surpriză: a făcut scandal şi s-a luat la bătaie.
- În hochei nu te baţi oricum ? - Ba da, dar nu cu ai tăi.
A intrat în "asociaţia familială" şi a început să ia oxicodonă.
Odată cu narcoticele, s-a zis cu hocheiul.
Până la marele juriu mai e cale lungă
şi nu-i vom putea supraveghea non-stop, fiindcă nu sunt terorişti.
Deci adunăm dovezi.
Gata, la treabă.
Le spun tuturor prietenilor despre tine.
Da ? Sper că de bine.
Şi mor toţi de invidie.
Le e ciudă că ai avut imensul noroc
să te muţi în Charlestown şi să te combini cu un muncitor.
Nu.
Ei cred că mă folosesc de asta ca să-mi revin.
Să-mi revin după jaf ?
Nu ştiu.
Nu ştiu ce să zic... Simt că m-am înstrăinat de ei.
Ce e ? De ce te uiţi aşa ?
- Frate-meu a murit într-o zi senină. - Când ?
Era mic. A avut limfom.
De atunci, când e frumos afară, mă gândesc la moarte.
E nesănătos, nu ?
Nu.
Nu. Sunt sigur că s-ar bucura să ştie că te gândeşti la el.
E o zi excelentă.
Mă simt bine.
Bun.
Atunci o să-ţi fie dor de mine cât lipsesc.
Scoate banii.
Bum.
Ce dracu' cauţi aici ?
- Nimic. - Cum nimic ? Cu cine eşti ?
- Cu cine eşti ? - Cu nimeni.
- Hai să mergem. - Adică tu mâncai pizza hawaiiană ?
- Stai jos. - Hai să mergem.
- Trebuie să plec. - Stai naibii jos.
- Bună ! - Bună !
- Claire. - Jem.
- Jim ? - Jem. Sunt prieten cu fraierul ăsta.
- Îmi pare bine. - Luaţi loc.
Ţi-am văzut Avalanche-ul parcat la colţ.
- Ce anume ? - Camioneta.
Maşina lui de serviciu.
- Duggy e foarte muncitor. - Vă cunoaşteţi de mult ?
De când aveam 6 ani. Suntem ca fraţii.
Dar nu mi-a pomenit nimic de tine. Tare secretos mai e.
Până la urmă te cheamă Jim sau Jem ?
Amândouă.
Când eram la şcoală, profesorii îşi spuneau unul altuia:
"Ia-l tu pe ăsta, că-i dulce ca un gem"
De acolo mi-a rămas.
Sau ceva de genul ăsta...
- Tu cu ce te ocupi, Claire ? - Sunt directoare la o bancă.
Serios ? Interesant. Ce bancă ?
La Cambridge Merchants. E aici aproape.
Cambridge Merchants. Nu cumva e cea jefuită recent ?
- Da, aşa e. - Am citit în ziar. Ce chestie !
Voi doi cum v-aţi cunoscut ?
- La o spălătorie. - Am înţeles.
Dragoste şi înălbitor.
Se întâmplă mai des decât crezi.
Claire, să nu crezi că o să petreci prea mult timp cu el.
Duggy e dependent de muncă.
După program, tot de chestii legate de muncă se ocupă. Nu-i aşa ?
- Bun. - Bun, frate.
Ai grijă. Pe mai târziu. Ne vedem acasă.
Mi-a părut bine.
Şi mie.
Văd că tu nu le-ai spus prietenilor despre mine.
- Mă urmăreai pe mine sau pe ea ? - Ţi-am spus, ţi-am văzut maşina.
N-avea grijă. Nu e nicio problemă.
O cauţi cu lumânarea ?
M-ai prins, vreau să vă sabotez.
Spune-mi că ştii ce faci,
fiindcă mie mi se pare că ţi s-au aprins călcâiele
după o gagică, întâmplător singura persoană...
La naiba ! Singura care poate să ne dea pe mâna FBI-ului !
Calmează-te. Nu crezi că trebuie să acţionăm inteligent ?
- Inteligent ? - Da.
S-o punem cu toţi martorii.
Dacă i-o trag directorului adjunct, sunt şi eu inteligent ?
Nu le-am spus celorlalţi doar fiindcă i-ar băga în sperieţi.
- Îi vreau gata pentru următorul jaf. - Planul încă nu e gata.
Atunci termină-l.
Am îndoieli apropo de paznici.
Unul e ca un soldăţoi.
Poartă vesta antiglonţ pe deasupra şi-şi bagă pantalonii în bocanci.
Maşina e doldora de bani.
O să găsim alta cu un şofer
gras şi neglijent
- ...care nu se crede în forţele speciale. - Da ?
Serios ? Îmi dau seama că îţi place să i-o tragi.
Dar am făcut nouă ani de puşcărie pentru tine. Nouă ani, o nimica toată.
M-am săturat să aştept.
E ultimul. După asta ne oprim.
Urăşti închisoarea, dar de-abia aştepţi să fii prins.
Dacă ne saltă, nu uita cine a venit cu ideea.
Vineri să fii gata.
Vizitatorii, drept înainte.
PERICOL NU ATINGEŢI UŞA
- La cine ? - La Stephen MacRay.
- La cabina 12. Pe aici. - Mersi, Lenny.
E totul în regulă ? De fiecare dată când te vizitez eşti în roşu.
- Iar te-ai luat la bătaie ? - Ştii că nu înghit porcăriile altora.
Nu eşti cam bătrân pentru aşa ceva ?
Ăştia din sud se cred stăpâni peste toate.
Dacă ai bună purtare un an şi-ţi îmbunătăţeşti calificativul,
o să te transfere la Norfolk, tată, unde nu se ia nimeni la bătaie.
Acolo îţi dau până şi îngheţată.
Sunt lucruri pe care trebuie să le rezolvi cu mâna ta.
Cum zici tu.
Mă bate gândul să plec în vacanţă.
- Să dispar o vreme. - Eşti filat ?
Nu, pentru o schimbare.
Nu mă duci tu cu "schimbarea".
"Schimbare"...
Ori au pus ochii pe tine, ori ba.
Am auzit că a fost jefuit un transport de mălai.
- Eu n-am auzit nimic. - Bine.
Mai aveţi cinci minute.
Vreau să te rog ceva. În caz că nu ne mai vedem...
Cum se face că... ?
De ce n-ai căutat-o niciodată ?
Pe cine ?
Pe mama. De ce n-ai căutat-o niciodată ?
De ce n-ai încercat niciodată să afli unde e ?
Când a plecat maică-ta...
Ai plâns aşa de tare că ai vomat şi ai murdărit tot.
Ţi-am spus că s-ar putea s-o găseşti dacă o cauţi,
ca să-ţi dau o ocupaţie.
Nu mi-am închipuit că o să te marcheze pe viaţă.
Vrei să crezi că era o sfântă ? N-ai decât.
Dar uită-te în jurul tău.
E plin de fetişcane de 22 de ani
care-şi fac de cap şi rămân cu burta la gură.
Nu se gândesc la ce fac.
Maică-ta era la fel. Doare, dar ăsta-i adevărul.
Eu m-am împăcat cu ideea. Te sfătuiesc să faci la fel.
N-am căutat-o pentru că nu era nimic de găsit.
Eu n-am cum să mai ies de-aici,
dar o să ne mai vedem.
Pe lumea asta sau pe cealaltă.
Ţi-am văzut poza ieri.
- Eşti sigură că eram eu ? - Da.
- A, la Boys and Girls Club ? - Da, la secţiunea "eroi locali".
Au standarde foarte scăzute pentru secţiunea aia.
- Se pare că ai fost recrutat. - Da.
Dar eram lent şi nu puteam patina cu spatele.
E o cerinţă în hocheiul profesionist.
Dar trăgeam bine la poartă. Trimiteam pucul cu precizie.
Nu m-am ridicat la nivelul necesar ca să intru în echipă.
Am avut şi o a doua ocazie, dar am irosit-o şi pe aceea.
M-au trimis acasă şi aşa s-a terminat povestea.
În poza aia dau impresia că ştiu exact ce vreau de la viaţă.
Dar la scurt timp am dat cu piciorul la tot.
Nu te grăbesc, dar nu mergem în camera ta ?
Unchiul meu, şoferul de autobuz, stă vizavi şi poate să ne vadă.
- Da. - Bine.
Câştigă în prelungiri.
Rămâneţi cu noi pe Stadionul Fenway.
Nu rataţi un final de meci extraordinar...
În apartamentul 19 am căutat. Totul pare în regulă.
Cel puţin la numărul ăsta.
Unde dracu-i maşina ?
Am încuiat uşa, dar...
- Era vorba că la 08:45. - Întârzie.
Mocăitul dracului !
...Sarah-999300.
Rugaţi-vă să meargă bine. Îi dăm drumul.
Fiţi gata.
Îşi scoate arma !
Nu mişca !
- Du-te! - Întoarce-te.
Dă-te la o parte.
- Către toate echipajele... - Anunţă prin radio !
Rahat !
leşi din maşină, ţi-am prins amicul.
Calmează-te şi lasă arma, să nu păţeşti ceva.
Aruncă imediat arma ! Ţi-ai găsit naşul !
La naiba !
Trebuia să rămâi în maşină, boule. Să mergem !
Ce naiba s-a întâmplat ?
- Ţi-am spus eu ! - Taci dracului !
Eram sigur ! Să nu ne impacientăm. Nu te grăbi, condu încet.
- Rahat. - La dracu'.
Probabil erau în zonă.
Şofer, opreşte motorul ! Mâinile la vedere !
Rahat !
Opreşte motorul. Mâinile la vedere.
Trage în motor !
Porneşte !
Să mergem la maşina de schimb !
La naiba !
la de-aici !
- Mişcaţi-vă ! - E Dez !
Jos !
Să fugim !
- Dino... - Ce e ?
Blochează traficul pe pod.
- Ce ? - Blochează traficul pe pod !
Alpha 101, Alpha 412 şi Alpha 407 se îndreaptă spre podul Charlestown.
Se îndreaptă spre pod.
Uite-aşa se conduce !
Tot ADN-ul din Charlestown...
Ce naiba a fost asta ?
N-a vrut să ajungă pe o placă la Asociaţia Veteranilor.
- Aţi căutat amprente în maşină ? - Maşina e scrum.
Găsiţi-mi ceva care să aducă a amprentă.
N-avem dovezi pentru o condamnare, dar vreau să-i interoghez.
Acum ard benzile teancurilor în vreo ascunzătoare.
au alibiuri plătite din timp
şi nu vom găsi urmă de ADN în cele două maşini.
Cam asta e situaţia.
Cu ăştia nu-i de joacă.
Găsiţi-mi ceva care aduce a amprentă, ca să-l scutur pe unul dintre ei
şi să vadă că nici nu noi nu-i de joacă.
Întoarce-te.
- Dl Coughlin. - Avocat.
- Trebuie să spun ce scrie aici ? - Da, citeşte ce scrie pe foaie !
Cum zici tu.
"Nu trebuia să ieşi din camion. L-ai prins pe el,"
dar eu sunt liber. O să regreţi"
E scurt.
Hai, citeşte ce scrie !
Asta ?
"Nu trebuia să ieşi din camion"
- Mai departe ! - "L-ai prins, dar eu sunt liber"
"Treci încoace, la podea, până nu-ţi rup dinţii !"
Citeşte tot. Sunt vreo cinci fraze.
În Charlestown nu învăţaţi să citiţi ? Citeşte ce scrie.
Nu citesc. Nu-i credibil...
Nu e opţional. la şi citeşte.
- Vreau să sune autenticios. E varză. - Auten-cum ?
Mersi.
Salut, Duggy.
Ce mai faci ?
Faţă-n faţă cu organul... Care-i treaba, Dino ?
Îl cunosc pe taică-tău.
Şi eu.
- Mai are câţiva ani de puşcărie. - Da, câţiva, acolo...
Am auzit că a păţit-o.
L-au lărgit un pic. Animale, ce să le ceri...
De obicei se iau de ăia mai tineri.
O fi vrut să transmită un mesaj.
Nu mai e ca pe vremuri.
Găştile din Dorchester
şi din Sud
vor să se impună.
Poate-i pui tu la punct când ajungi acolo.
O întrebare. Cum îi spui unuia
care a copilărit alături de alţii, le-a aflat secretele,
fiindcă au avut încredere în el,
apoi se foloseşte de asta ca să-i bage în puşcărie ?
Îi spui "turnător", nu ? Eu îi spun "Dino-broscarul".
Te-au primit în mijlocul lor.
Şi cum i-ai răsplătit ?
Băgându-i la răcoare.
Ştii că am găsit o amprentă în maşină ?
Agent special Frawley, Douglas MacRay.
Tu şi băieţii tăi
n-aţi jefuit un supermarket pentru un pumn de bani.
Nu. Aţi ars-o în North End, la ora 09:00, cu puşti de asalt.
Aţi împuşcat un paznic ca nişte idioţi.
V-aţi pus toată poliţia în cârcă.
Din fericire pentru voi,
paznicul ăsta, un semiretardat, a scăpat ca prin minune.
Dacă ar fi după mine,
cu două minute şi un prosop ud la dispoziţie
l-aş sufoca cu mâna mea pe cretin, ca să fie omor deosebit de grav
şi să terminăm povestea cu un sac pe cap
şi injecţie letală.
Nu vorbim despre mărunţişuri, Doug.
Un singur lucru...
Ca să fim lămuriţi...
Pentru că, în asemenea situaţii,
uneori, părţile discută despre o posibilă reducere a sentinţei
în schimbul cooperării...
Cu procuratura.
Nu şi de data asta.
Te-am adus aici să-ţi spun că vei muri într-o închisoare federală.
Şi toţi prietenii tăi, la fel.
Fără târguieli,
fără compromisuri.
Iar când o să vină ziua aia,
când n-o să ştii ce să mai faci ca să mă ajuţi, şi aşa o să fie...
în ciuda jalnicului vostru cod de onoare irlandez,
când o să renunţi la pactul tăcerii
ca să nu fii vândut pe ţigări ca sclav sexual...
Să ştii că eu o să fiu ăla care o să te bage undeva.
Când mai vreţi să-mi faceţi poze, anunţaţi-mă din timp.
Poate vin mai elegant şi facem poze pentru un calendar.
Sau la bustul gol şi uns cu ulei.
Cum vreţi...
FBI are antene negre de maşină, de jumate de ţol, montate pe lunetă,
poliţia statală are cu cablu,
poliţia Boston, dipol.
Orice mucos din oraş ştie cum arată antena unei maşini a FBI-ului.
Dacă pe viitor vreţi să păcăliţi pe cineva,
începeţi cu puştii de şase ani.
Trebuie să mă întorc la muncă. Pot să plec ?
Baftă cu amprenta aia.
- Bună dimineaţa. Cambridge Savings. - Cu Claire Keesey. E directoarea.
Nu mai lucrează aici.
- De când ? - De vineri.
Obţine mandatul, să urmărim toate canalele de comunicare.
- Dumnezeule, Doug ! - Mi-a luat o veşnicie s-o aleg.
- E frumoasă. - Îţi place ?
Dar nu pot s-o accept.
De ce ? Poţi s-o amanetezi. N-o duc înapoi.
Nu. Am vrut să spun...
Păstreaz-o ! Hai, stai jos !
- Stai jos ! - Bine.
Mi-am dat demisia azi.
Poftim ?
Ce o să faci ?
Nu ştiu. Voluntariat sau poate mă întorc în învăţământ.
Am nişte economii.
Ştii,
oamenii se trezesc în fiecare zi şi fac acelaşi lucru.
Îşi spun c-o să-şi schimbe viaţa, dar n-o fac niciodată.
Eu sunt hotărât să o fac.
Hai s-o facem împreună.
Să mergem undeva !
Am nişte rezerve.
Încearcă !
Şi unde să mergem ?
Nu ştiu, unde vrei.
Să vedem cum e...
Nu trebuie să fie ceva pretenţios. Mă întrebam
dacă mai există casa bunicii din Tangerine (mandarină).
Dar sunt dispus să merg în orice oraş cu nume de mâncare.
Grepfrut (grepfrut), Michigan. Watermelon (pepene), New Mexico.
Alege un loc de pe hartă !
Ai citit vreodată ziarul The Town ?
Ziarul gratuit ? Da.
Făceam curat pe hol şi am văzut o poză
cu tipii ăia care-mi făceau probleme în cartier.
Da ?
Articolul spunea că unul dintre ei a fost împuşcat.
- Scria cine l-a împuşcat ? - Nu.
Nişte gangsteri locali, se pare.
Asta te aşteaptă când vinzi droguri pe stradă.
Ce te face să crezi că vindeau droguri ?
Acolo am crescut, Claire. Crede-mă, puştiul ăla vindea droguri.
Ce vrei să spun ?
Că-mi pare rău că tipul care te teroriza a fost omorât ?
Crede-mă, nu-mi pare.
Ţin la tine. Nu vreau să păţeşti nimic.
Nu poţi să ataci femei.
El ţi-a făcut rău, a primit ce merita. Aşa merg lucrurile.
Asta e karma.
Nu cred că aşa funcţionează karma.
Oricum ar fi, nu i-a ajutat prea mult pe puştii ăia.
Şi n-o să plâng pentru ei.
Hai să mergem să mâncăm ceva, bine ?
Frawl...
Ce e ?
Un apel către Claire Keesey de la un mobil suspect, acum o oră.
Poate recunoşti vocea.
- Bună. Pot veni la tine, să vorbim ? - Da. Unde ai fost ?
Scuze, am fost reţinut.
Vin de acasă.
Cobori să-mi deschizi în spate ?
Nu ştiam că ai demisionat.
Da, săptămâna trecută.
Scuze, trebuia să anunţ ?
- Frumos. - Da, l-am primit cadou.
Cred că ar trebui să pleci.
Avem suspecţi.
Am venit să-ţi arăt asta.
James Coughlin, Albert Magloan...
Desmond Elden.
Sunt printre cei care comis jaful din North End
şi cel puţin alte trei jafuri de maşini blindate.
Îl recunoşti ?
Pentru el ai deschis seiful.
Ţi-a dat drumul nevătămată
şi aveţi o relaţie pe care ai ascuns-o FBI-ului. M-am înşelat.
Ai nevoie de un avocat.
- Acasă nu puteam vorbi ? - E vorba de Florar.
Ce-i cu el ?
S-a ţinut de cuvânt.
- Eşti incredibil ! - E o sumă barosană, Duggy.
Suntem în vizor. Lasă pe alţii.
- Cine ar mai putea s-o cumpere ? - Trebuia să te gândeşti la asta.
Înainte să-l tot întrerupi pe om !
- Există nişte aşteptări de la mine. - O să le schimb eu.
- Serios ? - Da. Uite !
Găseşte-mi un înlocuitor sau mergeţi în trei.
- Sau fii deştept şi renunţă. - Deci tu nu te bagi ?
Nu.
- De ce ? - În primul rând, ne-au luat la ochi.
Facem o diversiune. N-ar fi prima dată.
Ştii ce ? Fă cum vrei. Eu mă retrag.
- Cum adică te retragi ? - Cum ai auzit.
- Ce-nseamnă asta ? - Tu ce crezi ?
Ce-i cu tâmpenia asta cu retrasul ?
Poate aşa pricepi: plec din oraş.
Nu te las s-o abandonezi.
Poftim ?
Pe cine ?
Ştii bine.
Tu vorbeşti serios, Jimmy ? Nu-i copilul meu.
Hai să fim serioşi.
Nu ştii decât cocaină şi Xbox şi dintr-odată îţi pasă de Shyne ?
Te crezi mai bun decât alţii.
El nu bea, nu se droghează şi face morală.
- Ai dreptate, mă cred superior. - Aici ai crescut !
În aceleaşi condiţii ca mine.
În regulă.
Ce urmează ?
Cine naiba e tatăl ?
- Eu ştiu sigur nu sunt. - Tu te-ai culcat cu ea.
Nu sunt singurul, frate !
Ştiam că nu sunt eu tatăl, iar ea ştia asta
şi o respect prea mult ca să o întreb.
Fiindcă nu cred că ştie.
Nu vreau să-ţi distrug speranţele,
dar nu sunt destule clinici gratuite în Mattapan
ca să afli cine ar putea fi tatăl acestui copil.
Nu ştiu cine te crezi !
"Nu mă laşi" să fac ceva ? Dă-mi voie să-ţi spun cum stă treaba:
Noi doi, cu soră-ta şi cu Shyne...
n-o să fim o "familie fericită" aici.
Ai priceput ? Să-ţi intre bine în cap !
M-am săturat de tâmpeniile tale egoiste !
Dacă vrei să mă mai vezi, vizitează-mă în Florida.
Bulangiule !
În formularul de la FBI
au trecut că l-am omorât pe Brendan aici.
Dar s-a întâmplat pe Tibbets.
L-am împuşcat drept în piept.
Mi-amintesc că s-a uitat la mine.
Nu ştiu cine era mai surprins că n-a murit încă, el sau eu.
Am stat nemişcaţi o secundă,
aşteptând să se întâmple ceva, nu ştiu ce.
A luat-o la fugă.
A fugit o sută de metri cu un glonţ în inimă.
Ar fi trebuit să se facă atlet.
- Nu ţi-am cerut eu să faci asta. - Nici nu era nevoie.
Am auzit că Brendan voia să descarce un Glock 21 în tine
aşa că am venit şi i-am făcut felul.
Am făcut nouă ani pentru asta.
Nu-i nevoie să-mi mulţumeşti,
dar nu mă laşi baltă.
Îţi sunt recunoscător pentru tot.
Ai tăi m-au primit la ei când a fost închis taică-meu.
Îmi eşti ca un frate.
Dar o să plec.
Dacă vrei să mă împuşti, n-ai decât.
Dar o să trebuiască să mă împuşti pe la spate.
Nu te ridica. Ce faci, Fergie ?
Am trecut să-ţi spun în persoană...
Apropo de ultima ofertă...
Cred că băieţii mei se descurcă şi fără mine.
Nu i-aş angaja fără tine.
Şi nici pe tine fără ei.
Sunteţi o echipă.
Fără supărare, dar nu e discutabil.
Eu nu particip. Fă cum crezi, dar eu...
Uşurel.
În mod normal n-aş face asta,
dar în semn de respect şi ca să nu fie vreo supărare,
primeşte ăştia în schimb.
Nu ţine. Crezi că o să angajez un fitecine pentru treaba asta ?
O să faci cum îţi spun.
Nu ţine ?
În regulă.
Dă-mi voie să te întreb: ai cumva impresia că eşti
singurul din Charlestown cu o armă ?
Învârtiţi jocuri de noroc şi droguri.
Eşti un moş cu iluzia gloriei din tinereţe.
Nu lucrez pentru tine, ai priceput ?
Dacă nu-ţi convine, ştii unde stau. Poţi să mă vizitezi oricând.
Mă găseşti acasă.
Dacă nu faci cum îţi spun,
o să-ţi tai boaşele, cum i-am făcut şi lui taică-tău.
Nu vorbi tu despre tata.
L-am cunoscut, flăcău.
A lucrat mulţi ani pentru mine.
După care a vrut să fie pe cont propriu.
Pariezi la cursele de cai ?
Un cal se sterilizează ori cu un cuţit, ori cu substanţe.
Când taică-tău m-a refuzat
I-am liniştit cu substanţe.
I-am dat maică-tii un pic, să prindă gustul.
Se droga, nu glumă.
S-a spânzurat cu o sârmă pe Malnea Cass.
Iar tu o căutai prin cartier...
Taică-tău n-a putut să-ţi spună că era o drogată şi că s-a sinucis.
Dacă Raiul există, ea n-a ajuns acolo, flăcău.
Am auzit că ai o prietenă frumuşică, locuieşte lângă parc.
Nu vreau să-ţi trimit o coroană funerară la uşă,
dar am s-o fac dacă-i nevoie.
Ştiu unde te găsesc.
Claire !
- Hei. - Pleacă.
Ai păţit ceva ?
- Pleacă. - Stai puţin.
- Sun la Urgenţe. - Lasă-mă să-ţi explic întâi.
Ai avut ocazia.
Cine ţi-a spus ?
Cei de la FBI, Doug.
Trebuie să mă asculţi. Lasă-mă să-ţi explic.
- E complicat, Claire... - Să te ia dracu' !
- La dracu'. - Linişteşte-te.
Gata, linişteşte-te.
De ce mi-ai făcut asta ?
Îmi pare rău, Claire.
Am vrut să-ţi spun în seara aia.
În seara în care mi-ai tras-o ? Te excită chestia asta ?
Îţi place să terorizezi femei şi după aia să le-o tragi ?
- Linişteşte-te. - Nu ! Pleacă !
Să nu te mai văd vreodată în faţa ochilor !
O să plec o perioadă.
Ai avut probleme ?
Când te întorci ?
Ai aflat ce vrea Jem să fac pentru Fergie ?
Da.
Spune-i, te rog, că accept.
Da.
Bun.
Mă bag.
Dar dacă ea păţeşte ceva
sau dacă bănuiesc că ar putea păţi ceva, mă-ntorc aici.
Vă omor pe amândoi chiar în magazinul vostru.
Claire...
Vreau doar să-ţi spun ceva. Nu durează mult. Te rog.
Claire, nu ţi-aş face rău.
- Să nu mă atingi ! - Bine.
Îmi pare rău.
Te rog să asculţi ce am de spus.
N-o să te mai mint vreodată. Îţi promit.
Întreabă-mă ce vrei şi-ţi spun adevărul.
- N-o să te cred. - Ba da.
- De unde ştii ? - N-o să-ţi placă răspunsurile.
- Ştiai că sunt directoarea băncii ? - Da.
- Mă urmăreai ? - Da.
Câte bănci ai jefuit ?
- Şase maşini blindate şi două bănci. - Ai ucis vreun om ?
Nu.
Mai gândeşte-te.
N-o să te mint şi n-o să te rănesc.
Dacă te pierd, o să regret toată viaţa.
Aşteaptă-mă.
E ciudat cât de mult semănaţi toţi cu taţii voştri.
Îmi aminteşte că nu mi-am ieşit încă din mână.
Încasând lovituri. Cumulând puncte.
Am pe cineva în interior.
Individul are patima curselor de cai.
Nu se pricepe nici cât negru sub unghie.
Dar datorită bietului dependent, am obţinut asta.
S-a adunat toată gaşca.
Există întotdeauna o verigă slabă. S-o găsim.
Banii sunt aduşi
cu un sfert de oră înainte să vină maşina.
Atunci daţi lovitura.
Luni dimineaţă, după patru meciuri cu New York,
...60.000 de beri, mâncare şi alte produse:
3,5 milioane.
O să jefuim "catedrala Bostonului". De nepreţuit !
STADIONUL FENWAY
După asta, probabil că Fergie o să-i facă felul omului din interior.
Trebuia să parieze pe cai mai buni.
Sper că-ţi dai seama cât de greu o să fie.
Dacă ar fi uşor, toată lumea ar face asta.
Minge trimisă în dreapta. Youkills spre baza a treia...
Hei, Bobby. Adu-ne trei beri.
- Se scurg ceva ochi după tine. - Nu-i vina mea...
Am lipici la bărbaţi.
N-am nici cea mai mică îndoială.
Într-o seară, eram la bar.
Era acolo un tip care trecea pe la toate femeile
şi le spunea că arbitrează un concurs de îmbrăţişări.
Şi câteva chiar l-au crezut.
Le lua în braţe, le mângâia pe spate şi le ciupea de fund.
Fermecător !
Într-un final, m-am enervat... M-am dus la el
şi i-am spus că arbitrez un concurs de dat pumni.
Şi eu l-aş fi pocnit.
Apropo, în seara asta, arbitrez un concurs de sex.
Cu ce ocazie în bomba asta ?
Sunt de la FBI.
Şi eu.
Înseamnă că eşti nouă.
Eşti simpatic.
Dar asta nu înseamnă că mi-o tragi.
Ca să prinzi păsărica, trebuie să fugi după ea.
De la mama ştiu vorba asta.
Ai fost cu Doug MacRay o vreme, nu ?
- De unde-l ştii pe Duggy ? - De la muncă.
Lucrezi la Sand and Gravel ?
Nu, nu.
Te pricepi să măsori din ochi ?
Depinde. Ce anume ?
Cât zici că are asta ?
15 cm ?
Mai mult sau mai puţin ?
Mai puţin.
Greşit. Are exact 15,59 cm.
Ştiu absolut tot despre bani.
Are o grosime de: 0,0109 cm
şi o greutate de aproximativ un gram.
Lucru interesant,
fiindcă bancnota de 20 nu valorează nici cât greutatea ei în oxicodonă.
Cum se procedează ?
Barmanul primeşte un telefon,
iei un pachet din punctul A, îl duci în punctul B
şi Florarul îţi dă C ?
Te bate gândul să fugi.
Nu-i aşa de simplu.
Dacă scot asta...
Nu te văd bine.
- Vreau un avocat. - Bun. Fă rost de unul.
Trebuie să te protejezi, nu ?
De fapt, mai ales pe fiica ta.
N-o băga pe fiică-mea în discuţie.
Cât timp ai fost cu MacRay ?
Toată viaţa.
În toţi anii în care aţi fost împreună...
Câte coliere cu diamant ţi-a dăruit ?
În regulă... Uite care-i planul ! Se pare că suntem aranjaţi.
Dez a luat camioneta acasă weekendul ăsta,
aşa că ar trebui să meargă.
Se întâlneşte cu ochiosul luni, la fabrică.
Krista s-a ocupat de hotel şi haine şi a făcut drumul în New Hampshire.
Asta e situaţia la mine. La tine cum e ?
Echipamentul e gata. Vestele antiglonţ...
Dacă merge bine,
ai putea şi tu să te laşi.
Vezi să nu. Şi după aia ce să fac, Duggy ?
Să mă mut în Florida, să mă îmbăt cu bere la metru,
până cad de pe scaun ?
Fă-mi un serviciu. E o lovitură de amploare...
ia-ţi măsuri de siguranţă.
La puşcărie, cei mai amuzanţi
erau ăia care se prefăceau că vor să iasă.
Rahat !
Ai auzit vreun bătrân folosind expresia "cal de 25 kg" ?
"Cal de 25 kg" ? Nu.
Cum zici tu.
Un tip merge pe lângă doi cai.
Un cal cară 50 kg, celălalt cară 25 kg.
Primul cal se prăbuşeşte. Mort. Omului nu-i vine să creadă.
la sacul de 50 kg şi-l pune pe calul care căra 25 kg.
Dar calul nu vrea să meargă.
Nu face niciun pas cu încărcătura asta în spate.
Ăsta sunt eu.
Asta e tot ce ştiu.
Eu n-aş mai suporta a doua oară.
Dacă suntem prinşi la colţ, ne primim sentinţa pe stradă.
Bine ?
Era un catâr.
Ce-i cu el ?
În povestea pe care o spun bătrânii,
nu e vorba de un cal.
E un catâr care duce 25 kg.
Ne vedem acolo !
Când a ajuns ?
La ora 6:00, după cum arată GPS-ul din camion.
Aşa că v-am alertat.
Sparge uşa şi prinde-i !
Ar trebui să aşteptăm să comită o infracţiune, nu ?
Am verificat maşinile din parcare. Jeep-ul e furat.
Chemaţi echipele SWAT imediat !
FBI ! Deschideţi !
- FBI ! - Deschideţi uşa !
Deschideţi !
FBI !
Ai adus toată cavaleria doar pentru mine ?
Nu sunt înarmat, imbecililor !
- Ce dracu' cauţi aici, Kris ? - Vreau să vorbesc cu tine.
Nu-i momentul potrivit.
- Ştiu. - Ştii ?
Ce vrei ?
Poftim !
Dez mi-a spus că eşti aici.
Voiam să te văd.
Kris, poţi să iei 30 de ani doar fiindcă eşti aici. Înţelegi ?
Şi-ai mai adus şi copilul. Trebuie să pleci.
Asta şi vreau, să plec cu tine. Şi eu vreau să-mi schimb viaţa.
Eu de ce n-aş fi în stare ?
Doamne !
Spune-mi ce vrei să fac. O să fiu cum vrei tu.
Plec cu altcineva.
- Serios ? - Da.
Atunci ea de ce nu-i aici ?
- Ce te aştepţi să spun ? - Dacă e cum spui, de ce nu-i aici ?
De ce nu e aici ?
- Ce cocină ! - Calmează-te.
După colierul ăla, mă aşteptam la o cameră la Ritz.
Ce-ai spus ?
De unde ai auzit tu de un colier ?
Am sursele mele.
Nu face pe deşteapta ! Cine ţi-a spus ?
Mie ai prefera să-mi pui un ştreang la gât !
Te cari în clipa asta.
Hai încoace, drăguţă. Gata, nu-i nimic.
- Venim cu tine. - Ba plecaţi.
- Ba venim cu tine, Duggy. - Trebuie să plecaţi. Cătinel.
Trebuie să plecaţi, drăguţă.
- Nu plec nicăieri ! - Du copilul acasă.
la mâinile de pe mine.
Pot să merg şi singură.
O să-ţi pară rău !
Poftim.
Hei.
Termină că mă exasperezi.
Şofat în stare de ebrietate. O singură maşină.
Coughlin, Kristina. Era cu un copil.
Mama ei e la spitalul general. Mi-a spus să vă sun.
Bine, vin imediat.
- Dle poliţist... - Să mergem.
Pe aici.
Uşa e acolo. Pe mine nu m-aţi văzut aici.
În regulă.
Doctor Forrest, apelaţi 112, vă rog.
Doctor Forrest, apelaţi 112.
A venit domnul Cinşpe Centimetri.
Ce s-a întâmplat ?
Află singur, asta ţi-e meseria.
Drăguţă, ştiu că ai în organism oxicodonă, cocaină şi alcool.
Ştiu că ai cinci maşini pe numele tău
şi că fiica ta e dusă într-o maşină a statului,
de un străin, la Protecţia Copilului.
- Până când o mai ţii aşa ? - Sunt şi eu om.
Un om care va avea nevoie de o tranzacţie penală
dacă vrea să-şi mai vadă vreodată copilul.
De ce sunt întotdeauna folosită de alţii ?
Ce ştii ?
Doar că...
După aceea, Duggy pleacă.
După ce ?
Krista, gândeşte-te bine.
Ar putea fi un moment crucial pentru Shyne.
I-ar putea schimba viaţa.
Te putem ajuta.
- Eşti acolo ? - Da.
- Sunt gata. - Bun. Dă-i drumul.
Gata.
- Cine a sunat la Urgenţe ? - Voi ne-aţi chemat ?
N-a sunat nimeni de aici.
Nu noi.
- Cineva a sunat. - S-a reclamat un jaf.
- Un jaf ? - Da. Am primit un apel despre un jaf.
- Să-l sun pe Mike. - El ne-a deschis uşa.
Vă spun că am primit un apel. Cine a sunat ?
Nimeni de aici.
Nu ? Atunci ce căutăm aici ?
- Unde-i Mike ? - Tocmai v-am spus.
- Vedeţi cu ochelarii ăia ? - Faci pe deşteptu' ?
Pentru siguranţa tuturor vă rog să vă legitimaţi.
Suntem aici de la începutul programului.
Ţi-a spus să te legitimezi. Nu ştim cine sunteţi.
Până identificăm toate persoanele, vă legitimaţi
şi vă culcaţi la podea imediat.
- Ia mâna de pe armă. - Calmaţi-vă.
- La podea ! - Ce dracu'.
Mâinile la spate.
Cu faţa în jos. Hai, mâinile la spate.
Mâinile la spate. Repejor.
- Nu vă ambalaţi. - La naiba.
Alo, înăuntru ! Arnold Washton, stai pe strada Hazer 311, în Quincy,
pe soţia ta o cheamă Linda şi aveţi trei căţei.
Să nu dai alarma !
Tot înăuntru,
Morton Previtt, stai pe aleea Counting 27, în Randolph.
Pe soţia ta o cheamă tot Linda.
Morton, soţiile voastre vor să deschizi uşa.
Avem oameni în preajma locuinţelor voastre.
Înapoi.
Credeţi că scăpaţi ?
Cunosc gardieni la Walpole. N-o să mai puteţi sta în fund.
N-avea grijă tataie
că n-ajunge nimeni la închisoare.
- Mai trebuie zece. - Imediat.
Ridic.
...din partea fanilor când câştigă Red Sox.
Când Red Sox câştigă la departajare şi toţi sunt fericiţi
şi cântă "Dirty Water"...
- Ce faci ? - Excepţional !
Ştii bine.
Numai Jack Clark, jucătorul lu' peşte, a mai jupuit aşa echipa.
Am aruncat o privire în jur. Nicio maşină, nimic.
Poate am venit prea devreme. Sau prea târziu.
Băieţi, spuneţi oamenilor să elibereze strada asta !
Dle, paznicii din camera cu bani
nu ne răspund la apeluri.
Gata, s-o ştergem.
Haide.
Nasol !
- Ce dracu' ?! - Să ne cărăm !
Sunt de-ai noştri înăuntru.
Plecaţi !
Javrelor !
Gloans ! La naiba !
- E teafăr ? - Da. Au nimerit în vestă.
Dez, deschide poarta !
Închide-o !
Dez !
Haide !
Sunt îmbrăcaţi în ambulanţieri.
Am numărat patru. Unul e posibil rănit.
Mergeţi.
- Ar fi cazul s-o ştergem. - E plin de poliţie !
Dez !
Ascultă !
Chiar dacă ieşim vii de aici, noi trei o să luăm pedeapsa maximă.
Dacă tu te predai, poţi să primeşti doar şapte ani.
Nimeni n-o să te învinuiască.
Du-te naibii !
Acoperiţi-vă urechile !
Nu !
Mişcaţi !
Vă bag undeva !
- Daţi-vă ! - Scoateţi-i de-aici.
Ne vedem la maşina de schimb !
Nu se aşteaptă la poliţişti.
Eu ies cu maşina prin faţă,
iar voi, prin lateral, îmbrăcaţi în poliţişti.
- Toată poliţia e afară. - Ştii doar că mă descurc cu ei.
N-aveţi grijă. O să le spun doar prenumele voastre.
Liber !
Du-te.
Înaintaţi !
Nu mişcaţi !
- Lăsaţi armele. - La naiba ! Poliţia Boston.
Ne apropiem, retrageţi-vă !
- Ne vedem în Florida. - Ba când te întorci.
Înaintaţi.
Să ne retragem, băieţi ! Se ocupă FBI.
Hei. Hei.
Poliţia să degajeze terenul.
E scena unui delict federal.
- Lăsaţi figurile şi valea. - Noi avem jurisdicţie.
Eu l-am împuşcat.
Nu ştiu cât le merge mintea paznicilor de aici,
dar spun că i-au jefuit nişte poliţişti.
- Poliţişti ? - Da, cică erau doi.
Ia stai...
Unde te duci ?
Opreşte aici.
O clipă, agent !
Îl văd pe Coughlin. Merge spre sud, spre Boylston.
În parcarea de pe Van Ness. E îmbrăcat în poliţist.
Am înţeles.
Ofiţer.
Coughlin !
Aruncă arma !
Nu !
Mişcă ! Mişcă !
Coughlin ! Aruncă arma !
Du-te naibii !
- Mâinile la vedere, Jimmy. - Du-te naibii !
Înaintaţi !
Ai 30 de secunde !
În regulă.
Mă predau.
Rusty, am avut probleme. Dă-te mai aproape.
Fergie.
Jigodie.
Fergie...
Nu uita cine te-a lăsat fără boaşe.
Am văzut suspectul traversând în fugă cu un Tec-9.
Am călcat frâna, am sărit din maşină şi am deschis focul.
- Soţia ta ştie. - Deci atunci ai ieşit din maşină ?
Am tras şi l-am nimerit cu unul sau două gloanţe.
Victime multiple.
529 Main Street, Charlestown.
- Agenţi de poliţie la faţa locului. - E Florarul.
- Ce s-a întâmplat ? - Cineva l-a omorât pe Fergie.
- La dracu', probabil e MacRay. - La naiba.
- Claire, eu sunt. - Eşti teafăr ?
Da. N-am păţit nimic.
Sunt bine.
Vreau să ne vedem, Claire.
Repede. N-am mult timp la dispoziţie.
Ne putem întâlni ?
Te rog, Claire. Spune-mi, că trebuie să închid.
Poţi să vii la mine ?
Vrei să vin la tine acum ?
Nu cred că-i o idee bună în ce mă priveşte.
De ce ?
Dacă mă aşteaptă poliţia ?
Nu-i nimeni aici.
Bine, dacă spui tu, o să vin.
În regulă.
Ascultă, Claire...
Îmi pare rău.
Îmi pare rău pentru ce ţi-am făcut.
Să nu uiţi.
Să-mi deschizi în spate peste vreo oră.
Bine ?
Ne vedem.
Stai. Doug !
Chiar vreau să vii, vreau să te văd.
O să fie ca într-una din zilele mele senine.
Păi...
Atunci am plecat.
Pa.
Rămâi cu bine, Claire.
- Cred că am cam terminat, nu ? - Nu-i momentul.
THOMAS "MICKEY" MACRAY 20 DE ANI ÎN TRANSPORTUL PUBLIC
Vreau totuşi oameni la aeroport, în gară, în autogară, peste tot.
- Avem deja. - Bun.
Suntem în siguranţă şi totul e pregătit.
- Vă rugăm să nu circulaţi pe aici. - Mă duc la serviciu.
- Cât a trecut ? - 40 de minute.
- Vreun semn în faţă ? - Nu, domnule.
Nimic. Nicio mişcare pe alee.
Cred că nu te plăcea atât cât îţi închipuiai.
Se pare că nu.
"Zilele mele senine"...
Suntem o agenţie naţională, Claire.
Gata, băieţi, să mergem. Nu vine. Distribuiţi semnalmentele.
Ştim cum arată.
Să-l găsim.
E totul în ordine ?
Ai ieşit cât se poate de bine.
Bravo.
TE BAG UNDEVA
E pentru tine.
Claire, primeşte-i.
Tu îi vei folosi mai bine decât mine.
Când vei citi asta, eu voi fi departe.
Nu aşa plănuisem, dar plec din oraş pentru prima dată în viaţă.
Poate, dacă plec,
o să-mi găsesc liniştea.
DONAŢIE ANONIMĂ ÎN MEMORIA LUI DORIS MACRAY
Oricât te-ai schimba, trebuie să-ţi plăteşti greşelile.
Eu am multe de ispăşit.
Dar sunt sigur că ne vom revedea.
Pe lumea asta sau pe cealaltă.
Aţi urmărit filmul ORAŞUL
Reputaţia oraşului Charlestown că are hoţi înarmaţi e adevarată.
Acest film aproape că ignoră totuşi
majoritatea locuitorilor săi care sunt oameni obişnuiţi.
Acest film este dedicat oamenilor obişnuiţi din Charlestown,
care sunt oameni buni şi cumsecade aşa cum se găsesc peste tot în lume.
SFÂRŞIT
Adaptarea by cris333
Subtitrare downloadata de pe www.RegieLive.ro
Vă rugăm să evaluaţi această subtitrare la adresa www.osdb.link/7cmwr Ajuta alţi utilizatori să aleagă cele mai bune subtitrari