Subtitrarea: JustCosmin-Subtitrări-noi Team
Numele meu este Emanuel.
Am 17 ani şi mi-am omorât mama.
Au tăiat-o pe burtă,
ca o capră care era sacrificată, pentru a mă scoate afară.
În timp ce ea sângera, doctorul mă resuscita,
presându-mi pieptul cu mâinile, în mod repetat,
având aceleaşi mişcări repetitive
pe care le avea în fiecare dimineaţă când se masturba.
A funcţionat.
El a venit şi eu mi-am revenit... Înapoi la viaţă.
Faptul că mama şi-a pierdut viaţa din cauza asta,
pentru mine, probabil este ca o notă separată.
Ca preţul pe care-l plăteşti în afaceri.
Dar eu sunt cea care plăteşte.
Este vorba de viaţa mea.
Şi acumulez interes cu fiecare an care trece.
Ideea e că, nu există niciun loc pentru mine.
Pentru că nu ar trebui să fiu aici.
Poate doar dacă eram vreun atlet olimpic, sau vreun om de ştiinţă cunoscut,
dar nu sunt.
Nu sunt niciunul din astea.
Sunt doar o fată. O criminală fără un motiv anume.
Aşa că îmi petrec timpul cum ştiu, aşteptând să mi se dea sentinţa.
Mmm. Este delicios.
Este făcută cu brânză galbenă din Gouda în loc de brânză din Cheddar.
Asta e ceea ce-i da aroma asta. Mmm.
Ce părere ai dragă?
Cuvântul care îmi vine acum în minte, este "sofisticat".
Sofisticat, îmi place asta.
Cum ţi-a mers azi, dovlecel?
Bine. Am cunoscut un băiat şi ne întâlnim. E destul de serios.
Oh, e grozav! Cum îl cheamă?
Claude. Claude.
Tocmai v-aţi întâlnit şi deja e ceva serios?
Da, este. Îmi poţi da broccoli-ul?
Ei bine, cred că este minunat.
Cred că e timpul că Emanuel să aibă un băiat frumos în viaţa ei.
De ce? Începeaţi să credeţi că aş fi lesbiană?
Nu.
Dumnezeule, nu. De ce spui asta?
Am avut un vis cu tine săptămâna trecută. Erotic.
Emanuel.
Mă gândeam că poate ai apucat-o pe partea asta.
Nu. Nu, nu-i aşa.
Hmm. Este perfect normal.
Doar puţin complex Oedip,
frumos adaptat pentru fericire, într-o familie vitregă.
Calmaţi-vă. Asta nu înseamnă că aş vrea să...
Emanuel.
Fără supărare, dar nu eşti genul meu.
Emanuel, ajunge.
Ignor-o.
Mereu face aşa înaintea zilei de naştere.
Hei!
Emanuel, fii atentă, te rog.
Nu. Nu pot.
Asta nu este dulapul tău privat unde să te masturbezi.
Ştiu. Este o scară şubredă
care mă ajută să mut nişte echipamente sofisticate.
Cu greu poţi considera o pompă de penis, un echipament sofisticat.
De ce nu încerci una?
De ce este aşa lipicioasă?
Uite. Dacă aş avea penis, aş încerca-o.
E ca şi cum ai lucra într-un restaurant şi ai adăuga un nou fel de mâncare în meniu.
Trebuie să-l încerci pentru a şti ce vinzi.
Nu vreau să încerc mâncarea.
Hmm.
Biletele.
Eu sunt Claude.
Ştiu.
Scrie pe ghiozdanul tău.
Oh. Uh, asta nu e ghiozdanul meu.
Ei bine, vreau să spun, este, îl am de când eram copil.
Ghiozdanul mi-a fost furat, aşa că l-am scos pe asta din fundul dulapului.
Biletele.
Ce-i aia de pe braţul tău?
Numele meu.
Emanuel. Nu este un nume de băiat?
Credeau că trebuia să fiu băiat.
Dar nu eşti.
Adevărul e că au exagerat.
Deci, de ce ai tatauat numele tău pe mână?
Deoarece dacă mă despart de geanta mea, voi şti în continuare cine sunt.
Următoarea oprire, Benovale.
La revedere.
Pare drăguţă. Ştii, retrasă.
De unde este? Denver.
E măritată?
Nu am întrebat-o, dar cu siguranţă nu părea a fi.
Este o ruşine, să creşti un copil de una singură.
Tata a făcut-o. Uite cât de bun s-a dovedit.
Ai putea merge la ea să-i dai câteva sfaturi.
Nu a menţionat că e în căutarea unei bone,
dar nici nu-mi vine vreun nume în minte.
Fraţii Denzel s-au mutat, corect?
O voi face eu.
Tu?
Da, desigur.
Dar urăşti copiii. Am nevoie de bani.
Pentru ce?
M-am decis să devin colecţionara de figurine cu momente preţioase.
Oh. Se joacă cu tine.
Nu, nu-i adevărat. Am nevoie de ele.
Ca să-mi amintesc mereu cât de preţioasă este viaţa.
De când încep?
Voi vorbi cu ea mâine.
Te superi...? Trebuie să vorbesc cu el.
Scuză-mă.
Ce i-ai spus?
I-am spus că m-ai lăsat însărcinată.
Aşa că m-am decis să avortez,
dar vroiam să-ţi spun asta într-un tren,
ca să fim înconjuraţi de oameni, în cazul în care devii violent.
Ei bine, asta da modalitate de a elibera un loc.
Bună.
Eu sunt Emanuel.
Intră.
Vrei ceva de băut?
Doar puţină apă. Mulţumesc.
În regulă.
Câţi ani ai?
Fac 18 luna asta.
Oh, da. Este o vârstă a distracţiei.
Cred.
Planuri pentru colegiu?
Nu. Nu prea îmi place şcoala.
Nu-mi pot imagina de ce cineva s-ar înscrie voluntar pentru atâtea chestii.
Dar îmi place să învăţ diverse lucruri.
Am învăţat singura să vorbesc în franceză.
Oh. Deci plănuieşti să faci câteva excursii.
Nu.
Ei bine, ar fi păcat să nu mergi în Franţa dacă vorbeşti franceza.
Ei bine, am nişte treburi de rezolvat, aşa că...
Ne vedem într-o oră şi jumătate.
Oh, te rog pune paharul în chiuvetă.
Uh, şi cum rămâne cu copilul?
Ei bine, de asta eşti aici.
Ei bine, ştiu, vreau să spun,
nu ar trebui să ne cunoaştem înainte de a ne lăsa singuri?
Oh, nu, Chloe doarme,
şi dacă o trezesc, va fi foarte morocănoasă.
Oh. Simte-te ca acasă.
Este un casetofon acolo.
Ce se întâmplă dacă se trezeşte copilul?
Ai monitorul pentru copii. Aşa că...
Vei şti dacă are nevoie de tine.
Bine.
Okay.
Cum ţi se pare să locuieşti aici?
E bine, cred.
Nu ştiu unde aş putea trăi în altă parte.
Nu sunt prea multe locuri unde aş putea merge.
Bună fetelor.
Pe căldura asta, mă gândeam că merg numai bine câteva răcoritoare.
Poftim. Foarte drăguţ din partea ta.
Oh, nu face nimic. Mulţumesc.
Oh, ce frumos arată.
Este un început.
Ei bine, nu vreau să vă reţin din muncă. Aşa că...
Oh, ţine.
Oh!
Nu, nu, nu pot. Oh, te rog.
Dacă pun toate florile în casă, o să arate ca la un priveghi.
Oh, mulţumesc, sunt superbe.
Bine. Ne vedem imediat.
Deci, de ce nu-ţi place de mama ta vitregă?
E-n regulă.
Doar că am fost doar eu cu tata atâta vreme,
încă nu m-am obişnuit să fie încă o persoană acolo.
Unde este mama ta?
A murit.
Oh. Groaznic.
Ai putea, um...
Ai putea lua uneltele şi prelata şi să le pui înapoi în magazie?
Da, desigur.
Alarmă falsă.
Ea doar s-a întins, pentru a se face mai confortabilă.
Uh, mi-ar plăcea să pot dormi şi eu aşa.
Am ceva pentru tine.
Pentru tine.
Am trăit în Franţa pentru o vreme.
Mulţumesc.
Oh, desigur. Nici măcar nu ştiu cum au ajuns în cutii când m-am mutat.
Este un coş cu, uh, lucrurile lui Chloe în spălătorie.
Ai putea să le duci sus în dulăpiorul de pe hol?
Da, desigur.
Ce faci?
Credeam că am auzit ceva, dar acum nu mai aud.
Nu aud nimic.
Le voi împături eu din nou. E în regulă.
Hai coboară.
Nu vreau să-i deranjez programul de dormit.
Hei, ce faci aici?
Învăţ.
Înveţi?
Franceză. Serios.
Trebuie să fii destul de bună de acum.
Ştii, ai moştenit asta de la mama ta.
Absorbea limbile străine, ca un burete.
M-a târât la aşa multe filme franţuzeşti, de nici nu-mi amintesc.
Te-ai gândit vreodată ce s-ar fi întâmplat dacă aş fi murit eu în locul mamei?
Nu.
Serios? Eu da.
Ştii, Em, m-am gândit.
Poate asta este anul în care mergi cu mine să vizităm mormântul mamei tale.
Ştii, nu trebuie să fie chiar de ziua ta de naştere.
Şi de ce aş face asta?
Cred că e important ca atunci când aniversezi pe cineva mort să-i aduci omagii.
Dacă vrei companie, ia-o pe Janice.
Dragă, nu e vorba de companie.
Este vorba despre tine.
Bună.
Nu mă aşteptam să te văd până în această după-amiază.
Este weekend.
Ai spus că ai nevoie de ajutor să-ţi aranjezi biroul.
Corect.
Ei bine, dă-i drumu. Ne vedem acolo. Chloe doarme.
Oh. De unde să încep?
Uh-huh. Asta a fost favorita ei.
Dar am scăpat-o de atâtea ori, încânt nu am mai folosit-o.
Linda?
Îmi pare rău. Eu doar...
Tocmai mi-am dat seama cât de obosită sunt.
Ştii, cred că merg în birou să trag un pui de somn.
Vrei să duci cutia asta în dormitorul meu?
Da.
Şi eu am auzit-o în monitor.
Da, e-n regulă.
Oh. Ştiu.
Nu-ţi place când faci pipi în scutec.
Nu, nu-ţi place.
Este singura dată când devine agitată. Pot...
Pot să o hrănesc în afara programului,
apoi să o pun la culcare în afara programului, dar...
Ea nu-şi schimbă scutecul când este ud,
aşa că, e puţin mai mult.
Oh, poţi să-mi faci o favoare şi să-mi aduci îmbrăcămintea cu maimuţe?
Pentru maimuţica mea? Da, pentru tine.
Este în dulăpiorul de pe hol.
Vrei să mi-o aduci?
Aşa, este mai bine.
E mult mai bine.
Aşa, este mai bine. E mult mai bine.
Se lasă frig aici!
Voi mânca aceste picioruşe!
Ţi-am prins degeţelele. Ţi-am prins degeţelele.
Da, aşa e.
Oh, asta ne place.
Pentru că este moale şi mătăsoasă.
Aşa ca tine.
Vrei să vii aici să o îmbraci tu? Nu.
Ei bine, haide. Vino mai aproape şi vei vedea cum se face.
Trebuie mereu să-ţi aminteşti să-i sprijini puţin capul.
Mai întâi începi cu picioruşele.
Îmi vine să mănânc acele picioruşe, la cât sunt de drăguţe.
Şi apoi funduleţul.
Uită-te la acel funduleţ.
Oh, viermişorii.
Şi apoi îţi încheiem nasturii.
Ooh, după care te mâncăm.
Da, te mâncăm.
Uite, ţine-o.
Oh, haide. Nu te muşcă.
Nici măcar nu i-au ieşit dinţii.
Aşa.
Ei bine?
Ei bine ce?
Ei bine, cum merge cu, uh, cum, Linda o cheamă?
E-n regulă.
Doar în regulă, nu bine?
Oh, nu, nu, arată delicios.
Noi, vorbeam despre cum e ca bonă.
Oh. Da, cum merge?
Bine.
Cum se face ca un copil care la doi ani ştia mai multe cuvinte
decât un copil de clasa medie, devine dintr-o dată monosilabic la 18 ani?
Poate că am autism cu debut tardiv.
Poate că ai luat-o prea în serios.
Arăţi obosită.
Ştii ce, cu locul de muncă din oraş,
acum şi cu postul de bonă...
Ştii, câteodată eşti ca o femeie.
Fără supărare, Janice.
Abia aştept să-l văd pe acel bebeluş.
Da.
Bună.
Sunt ofiţerul ei de eliberare condiţionată şi am nevoie să-mi cedaţi acest loc.
Salut.
Nu vrei să ştii ce i-am spus?
Nu.
Eşti bine?
Hei. Ascultă.
Te-am jignit cu ceva sau ţi-am făcut ceva?
Vreau să spun, pari destul de supărată pe mine,
şi nu am nicio idee ce am făcut.
Oh, serios? Nu ai nicio idee?
Nu. Unde ai fost azi-dimineaţă?
Am fost în trenul de la ora 6:00. Te-am cautat în toate cele 32 de vagoane.
Am pierdut trenul de 6 deoarece... Oh, las-o baltă.
Ei bine, de ce erai în ăla de 6?
Pentru că vroiam să te văd.
Acum sunt aici. Nu merge aşa.
Dacă vrei să fii iubitul meu, nu te poţi ascunde de mine.
Nu mă încurc cu oameni care se ascund de mine.
Iubit? Oh, te rog.
Vrei să spui că nu te-ai gândit la
cum ar fi să mă ţii de mână? Să mă săruţi?
Ei bine, poate. Eu...
Care este? "Poate", sau "da"?
Ba da.
Ne vedem mâine în tren.
E cineva?
Linda?
Sunt în bucătărie.
Adoră să se trezească făcând băiţa.
Ţine, clăteşte-o tu. Adoră partea asta.
Sunt bine.
Vreau să ajungi să o cunoşti. Vreau să aibă încredere în tine.
Haide.
Pune-ţi mâna în spatele capului ei, exact aşa.
Haide. Aşa.
Cred că e destul de bine spălată.
Ei bine, atunci usuc-o.
O voi lua la o plimbare de seară.
Pe bune? Da.
I-ar prinde bine nişte aer proaspăt.
Azi am lucrat în grădină, dar cred că e timpul
că ea să-şi cunoască vecinii.
Este epidemie de gripă. E foarte naşpa.
Deocamdată nu cred că ar trebui să mergi să o prezinţi vecinilor.
Nu auzi cum plânge?
Ba da.
Doar că nu am ştiut ce să fac.
O legăni.
Şi îi vorbeşti, pentru că îi place asta.
Îi place să i se vorbească.
Nu-i aşa, Chloe? Da.
Pentru că eşti o bună ascultătoare. Da, da eşti.
Da. Asta este.
Nu-ţi face griji.
O să te obişnuieşti.
Eram aşa îngrijorată când am adus-o acasă.
Voi fi în măsură să am grijă de ea?
Ce se întâmplă dacă voi fi o mamă groaznică?
Ce se întâmplă dacă nu-mi va plăcea?
Dar pe urmă...
Doar s-a întâmplat. Doar vine de la sine
ca şi cum ai fi fost menită să faci asta.
Ca şi cum ai fi făcut asta toată viaţa.
Şi apoi te gândeşti la cum era viaţa ta înainte de a apărea ea.
Era aşa inutilă,
şi acum chiar nu-ţi poţi imagina viaţa fără ea.
Nu, nu pot.
Nu.
M-am decis să merg să alerg puţin.
Încerc să scap de ultimele 2 kg.
Niciodată să nu-i întorci spatele
când este aici în poziţia asta.
Vreau să spun, este puţin agitată.
Nu vrem să cadă şi să se lovească.
Desigur că nu. Îmi pare rău.
Este-n regulă.
Mă voi întoarce curând.
Cred că mai bine te-aş îmbrăca.
Nu o lua personal, dar
Nu prea sunt vorbăreaţă.
Aşa că, dacă nu comunicăm prea mult,
nu e din cauză că nu te plac.
Îmi place mai mult să ţin pentru mine.
Vroiam doar să clarific lucrurile. În regulă?
Bună.
Ce faci aici?
Am adus prăjituri.
Linda nu vrea prăjituri.
- Cine nu vrea prăjituri? - Linda încearcă să slăbească.
E ridicol. Este slăbuţă.
Oh, nu mă vei lăsa înăuntru?
Linda nu este acasă. A plecat la alergat.
Oh. Ei bine...
Mi-ar plăcea să văd copilul.
Nu poţi. Doarme.
Ei bine, voi arunca doar o privire rapidă.
Oh, este...
Ştii, e mult mai drăguţ decât credeam. Ea...
Dumnezeule, chiar a aranjat lucrurile rapid.
Adică, ce a făcut, a luat măsurătorile cu luni în urmă,
şi apoi toate s-au potrivit la fix?
De unde să ştiu?
Oh. Nu, nu.
Linda a specificat clar să ne dezinfectăm mâinile
înainte de a atinge jucăriile lui Chloe.
Ei bine, sunt sigură că mâinile mele sunt mai curate decât podeaua.
Nu. Nu.
E foarte special pentru ea.
Unde este bucătăria.
Pe acolo.
Oh, îmi place.
Drăguţ.
Deci, îţi place să lucrezi pentru Linda?
Da, e-n regulă.
Oh. Ea cum este?
Este drăguţă.
Şi...
Şi atâta tot. Oh.
Doar aţi petrecut mult timp împreună.
M-am gândit că o ştii mai bine de acum.
Nu, serios.
Dar o placi?
Vreau să spun, când v-am văzut grădinărind împreună,
păreaţi că vă distraţi destul de bine.
Ştii, vorbeaţi, şi...
Da.
Bună. Bună.
Oh, arăţi de parcă ai alergat ceva.
Nu. De fapt, am alergat puţin.
Ţi-am adus câteva prăjiturele proaspete.
Foarte drăguţ din partea ta. Mulţumesc.
Unde este Chloe? Doarme.
Doarme? Da.
A adormit în braţele mele, aşa că am pus-o să doarmă.
Ştii, ne-ar plăcea să veniţi tu şi Chloe la o cină într-o seară.
Ar fi drăguţ.
Um, dar Chloe merge la culcare destul de devreme.
Ei bine, poate Emanuel ar putea sta mai târziu, o noapte.
Ştii, să câştige nişte bani în plus.
Nu am nevoie de bani în plus.
Şi îmi folosesc serile să învăţ franceza.
Ei bine, ai putea învăţa franceză aici.
Ştii, cât doarme copilul?
Da. Bine.
Grozav. S-a stabilit. Ce spui de Vineri?
În regulă.
Da. Bine.
Bine. Să aveţi o seară frumoasă.
Câte calorii crezi că au astea?
Nu ştiu. Multe.
Ar trebui să o trezesc pe Chloe, altfel va sta trează toată noaptea.
O voi face eu.
Ştii, să se obişnuiască cu mine. Să aibă încredere în mine.
În regulă. E o idee bună.
Ce s-a întâmplat?
Îmi pare rău. Îmi pare aşa de rău.
Eşti bine?
Vroiam să o scot să ia puţin aer,
şi m-am lovit de chestia asta, şi am...
Oh, Dumnezeule.
Sunt bine. E doar o mică tăietură. Oh, e adâncă.
Nu. Sunt bine.
Haide. Haide, e-n regulă. Haide.
Bine. Asta va ustura.
Doar pentru puţin.
E mai bine?
Da.
Uită-te la voi. Arătaţi ca două surori.
Da.
Sper că micuţa Chloe să fie la fel de drăguţă şi importantă ca şi tine.
Atât de multe lucruri se întâmplă în spatele acestor ochi albaştri.
Mi-am dat seama de când te-am întâlnit.
În tine mă văd pe mine.
Nu este neapărat un lucru bun.
Ce ţi se pare că fac? Am soluţia să scap lumea de foamete.
Uh-oh. Foarte drăguţ.
Ceea ce faci, este cam periculos, înţelegi?
Nu este potrivit pentru o femeie.
Aşa că, de ce nu te dai jos şi să mă laşi pe mine să termin?
Mă descurc. Nu vreau să profit de abilităţile tale de bărbat.
Um... Du-te să ajuţi în faţă.
Urăsc să interacţionez cu clienţii.
Ştii, am fobie şi Sam nu mă lasa să port măşti chirurgicale.
Spune că transmit un mesaj greşit.
Oh. Nu sunt de acord. Asta îţi dă un aer de competenţă.
Doar...
Emanuel, dă-te jos. Lasă-mă să-mi fac treaba.
Cum crezi că ai putea întâlni o femeie, stând aici în spate?
Uh...
Ce vreau să spun e că, arăţi foarte bine zilele astea,
şi pierzi timpul cu mine.
De ce eşti aşa drăguţă?
Şi fericită?
Cred că sunt o persoană veselă şi drăguţă.
Medicul a spus că am păduchi.
Uh, vreo şansă...
Ştii, să ne întâlnim, să-mi dai o şansă?
Bine. Desigur.
Ei bine, ce spui de Vineri seara?
Nu pot vinerea asta. Trebuie să stau cu copilul până târziu.
În regulă, ei bine... De fapt...
Vinerea asta ar fi perfect.
Mă poţi lua la ora 19:00?
Da.
Grozav.
Suntem aici sus. Shh..
Bine.
Oh, mulţumesc lui Dumnezeu că eşti aici.
M-a înnebunit azi.
Cum aşa?
Nu ştiu. De obicei o puneam în leagănul ei
şi se distra de minune. Dar nu, azi nu.
Vrea să fiu atentă la ea
tot timpul.
Uite.
El este noul ei prieten.
Este îngrozitor, dar uneori, chiar nu vreau să fiu mamă.
Vreau doar să apăs pe un buton şi să o pun pe Chloe pe pauză
şi să-mi continui ziua.
A sunat îngrozitor,
nu-i aşa?
Nu. Mi se pare corect.
Vrei să-i fac baie?
Nu, deja i-am făcut asta.
Ştii, de fapt, singurul lucru cu care m-ai putea ajuta
este acela dacă ai putea să-mi spui sincer care din aceste haine, să le aleg.
În regulă, dar nu mă pricep la modă.
Haide, stai jos.
Îmi place stilul tău. Adică, e puţin cam tineresc pentru mine,
dar cred că ai gusturi bune.
Bine.
Deci ce ar trebui să port pentru întâlnirea de Vineri?
De fapt, nu pot avea grijă de Chloe vineri seara.
A intervenit ceva.
Este-n regulă.
Ce faci?
E un fel de întâlnire.
Asta-i interesant. Cine este?
Un băiat pe care l-am întâlnit în tren.
Are un nume?
Claude.
Ar trebui să porţi asta.
Uite, probeaz-o.
Este foarte drăguţă, dar... Oh, doar probeaz-o.
Haide.
Uită-te la tine. Eşti frumoasă.
Este a ta.
Nu. O voi împrumuta, dar...
Oh, nu am mai purtat-o de ani de zile.
De fapt, cred că...
Cred că este bluziţa pe care am purtat-o prima dată
când m-am întâlnit cu tatăl lui Chloe.
Unde este tatăl ei?
Hai să spunem doar că,
nu toţi bărbaţii ştiu cum să se poarte frumos atunci când devin tătici.
Totuşi nu înţeleg de ce şi-a planificat prima întâlnire cu băiatul ăsta
în seara în care trebuia să vină Linda la noi,
ştiind foarte bine că aceasta nu poate veni decât dacă ea are grijă de Chloe.
Oh, intra.
Bună.
Bună, eu sunt Claude.
Claude. Bună.
Tată, Janice, el este Claude.
Claude, el este tatăl meu Dennis, iar ea este Janice.
Mă bucur să te cunosc. Eu sunt mama vitregă a lui Emanuel.
Mă bucur să vă cunosc.
Oh, ce bluziţa drăguţă. De unde o ai?
În regulă, ei bine, asta a fost distractiv. Acum să mergem. Pa pa.
Poate vrei să ne vizitezi vinerea viitoare.
Este ziua de naştere a lui Emanuel
şi am de gând să-i prepar mâncarea ei favorită,
plăcintă cu pui.
Desigur. Sună grozav. Bine.
Bine, grozav. Sună grozav.
Distracţie plăcută. Pa pa.
Vrei să stai în spate? Desigur.
E mai bine dacă stai în fund.
E puţin mai complicat,
dar odată ce te-ai urcat, acolo stai.
Doar dacă nu cazi.
Da, asta nu va fi plăcut. Dar nu se va întâmpla.
În regulă? Da.
Ei bine, sper că ţi-e foame. Chiar îmi este.
Plus de asta, nu am mai stat la masă împreună de foarte multă vreme.
Îmi place modul în care încerci să schimbi comportamentul
nechibzuit a lui Emanuel, într-o seară romantică pentru noi.
Janice, nu. Nu, nu, e-n ordine.
Ştim cum este. "Emanuel este sensibilă. Nu ştii
prin ce a trecut. Nu e ca ceilalţi copii."
Să nu facem asta.
Şi da, da, eşti tatăl ei
şi cum eu nu am avut copii,
nu puteam şti cum să cresc unul.
Nu am spus asta. Dragă. Da, dar asta simţi.
Oh, muzica asta.
Vreau să te duc într-un loc drăguţ.
Ce, iluminatul fluorescent nu-l consideri romantic?
$16.25.
Mulţumesc.
Pot să te întreb ceva? Desigur.
E o întrebare mai personală. În regulă.
Te superi?
Nu, chiar deloc. Voi aştepta afară.
Uneori, când sunt singură,
îmi imaginez cum mor.
Viaţa mi se scurge ca şi cum aş deschide un robinet.
Creând un rău din sângele meu.
Întrebarea mea este, ai observat vreodată că sunt aeriană?
Nu. Nu am văzut.
Credeam că locul ăsta e o proprietate privată.
Chiar este.
Se pare că ai încălcat toate legile în seara asta.
Furt, violare de proprietate. Ce urmează?
Consumul de alcool.
Traducere oferită de: JustCosmin - > Subtitrări-noi Team <-
Tata obişnuia să mă aducă des aici când eram copil.
Apoi a fost privatizat, şi am început să mergem în alt loc.
Dar ştia că nu-mi place aşa mult ca asta.
Este ceva special cu acest loc.
Cum de stai cu tatăl tău, şi nu cu mama ta?
Pentru că mama e moartă.
De aceea am acest tatuaj pe mână.
A fost prima şi singura decizie pe care a luat-o pentru mine,
a vrut să-mi dea numele ăsta.
Tata crede că asta probabil e numele vreunui băiat cu care mama a avut vreo aventură
când a stat o perioadă în Paris.
Dar oricum el a mers împreună cu ea.
Stupid.
Îmi place.
Tatuajul.
Este mişto, exact ca tine.
Crezi că sunt mişto? Da. Cred.
E ca şi cum ai trăi în propria ta lumea.
Şi lumea în care trăim noi restul n-are nicio treabă cu tine
pentru că tu oricum nu aparţii de locurile astea.
Uh, asta a sunat ca...
Hei, Emanuel. Tocmai l-am cunoscut pe prietenul tău Arthur.
Ce faci aici?
Transpiri. Eşti bine?
Te, te înroşeşti.
Chloe este bine?
Este bine, exceptând răceala asta. Aşa că...
Mă gândeam să vin să văd dacă ai vreun...
aspirator nazal pentru copii. Aspirator nazal.
Arthur, du-te şi ajut-o pe doamnă de pe culoarul trei.
Oh. Deci, cum am spus, trebuie să fii grijulie cu ea,
şi sunt sigură că asta va avea grijă de ea. Uh-huh. Mulţumesc. E perfect.
Mama ta vitregă a venit şi m-a invitat la cina pentru ziua ta.
Ştiu că nu poţi avea grijă de Chloe
şi să mergi şi la petrecerea ta, aşa că m-am gândit
poate e cineva pe care-l ştii şi în care ai încredere, care să...
O pot face.
Sunt de încredere şi-mi plac copiii. Aşa că...
Serios? Nu te superi?
Nu, nu mă supăr. Arthur!
Cred că mi-ar face plăcere. Da.
Bine. Ei bine, este grozav.
Desigur. Um, când?
Oh, um...
- Vineri la 19:00. - Vineri e perfect.
Grozav.
Cât îţi datorez pentru asta?
Oh, asta e din partea casei. E un cadou de cumpărare.
Dar este prima mea cumpărare.
Aşa este. Deci este o achiziţie
care acum s-a transformat într-un cadou. Pentru tine.
Ei bine, mulţumesc. Da.
În regulă, pa pa. În regulă, pa pa.
Pa pa.
Ce a fost asta?
Inima mea bate în toate direcţiile.
Să începem cu începutul.
Asta este începutul.
Nu. Cu partea de unde se trezeşte.
Are contracţii. Te plimbi în jurul camerei sale.
M-am plimbat în jurul dormitorului ei.
Soarele abia răsărise.
Stătea în faţa ferestrei.
Primele raze de soare îi luminau chipul.
Îţi zâmbea într-un fel cum nu mai văzuseşi niciodată.
De parcă avea un secret pe care nu-l putea împărtăşi.
E frumoasă. Calmă.
Stau lângă ea
numărând minutele dinaintea contracţiilor.
Nu.
Ai ajutat-o cu picioarele.
Ţi-a spus că te iubeşte.
Că a avut cel mai frumos vis.
Că înota sub apă şi putea respira.
Era întuneric, dar ea putea vedea.
Deoarece lumina lunii îi croia drum prin apă
iar degetele îi arătau calea.
Era fericită.
Înota printre peşti.
În momentul în care medicul a sosit,
ea s-a schimbat la faţă.
Privirea ei era rece.
Dar strângerea ei era încă puternică.
Au tăiat-o
şi te-au scos afară.
Erai vânătă. Nu respirai.
Cordonul ombilical era înfăşurat în jurul gâtului tău.
Medicul te-a resuscitat.
Şi când tu ai respirat prima dată...
Ea şi-a dat răsuflarea.
Au încercat să o readucă la viaţă.
Dar ea murise.
Murise.
Şi eu eram aici.
Ai fost aici.
Şi asta e tot. Da.
Asta e tot.
Ai făcut asta ca să mă pedepseşti?
Eu doar mă asiguram că mi-ai spus totul.
Că nu ai lăsat nimic nespus.
La Mulţi Ani, Emanuel!
Oh, micuţa mea fetiţă a crescut de acum. Nu mă pot obişnui cu asta.
Oh, vei încerca.
Va trebui să tai tu prima felie.
Fă-o tu.
Bine. Uh, este,
Aduce noroc pentru sărbătorită să taie ea prima felie.
O voi face eu.
Niciodată să nu spui nu unui noroc.
Nu-i aşa, Claude? Corect.
Ne-ar face place să o întâlnim pe micuţa Chloe.
Oh, acum are o răceală teribilă.
Oh.
Um, dar poate în câteva zile, poate, când nu va mai fi aşa morocănoasă,
o voi aduce.
Oh, ne-ar face plăcere.
Mă bucur că te înţelegi aşa bine cu Emanuel.
Deşi sunt căsătorită cu tatăl ei de mai bine de un an,
nu pot spune că suntem aşa apropiate.
E diferit. Tu eşti mama ei vitregă.
Este cu totul altceva.
Da, cred.
Speram doar că aş putea prinde puţină experienţă în ceea ce priveşte
maternitatea, fiind cu Emanuel.
Dar, ei bine, văd că nu e aşa uşor ca-n cărţi.
Ei bine, probabil e din cauza vârstei ei.
Este o fată tânără cu destule probleme,
şi de multe ori confuză.
Vroiam doar să ştii asta.
Nu vreau ca ea să interpreteze greşit pasiunea ta pentru ea.
Nu sunt sigură de ceea ce vrei să spui.
Ea niciodată nu a avut o mamă.
Şi cred că şi-a format un fel de dorinţa în interiorul ei...
şi ce faci, um, nu e bine.
Ştii, e confuză.
Cred că toţi am fost confuzi la vârsta aia.
Cred că e important pentru tine să o faci pe Emanuel să înţeleagă
că te interesează bărbaţii.
Eşti interesată de, uh,
bărbaţi, nu-i aşa?
Claude lucrează într-o pepinieră.
Te-am văzut adesea în grădină.
Poate te-ar putea ajuta, uh, să-ţi planteze florile.
Mi-ar face plăcere.
Intră.
Bună.
Wow, îmi place camera ta.
Este diferită faţă de restul casei.
În ce sens?
Nu ştiu. Doar se simte ca tine.
Asta e mama ta?
Cum o chema? Ava.
Semeni foarte mult cu ea.
Este o fire misterioasă,
ca şi cu ai şti pe cineva de mulţi ani,
dar niciodată nu l-ai întâlnit.
Cu siguranţă a avut de tras din cauza asta.
Nu a lăsat nimic în urmă. Nicio urmă.
Te-a lăsat pe tine.
Asta e o mare urmă.
Oh, aici eraţi.
Ei bine, uh, se face târziu.
Sunt sigură că prietenul tau ~Claude~ vrea să plece acasă.
Ei bine, probabil ar trebui să merg şi eu acasă.
Mulţumesc că ai venit şi că ai trecut prin asta.
Mă bucur că am venit. Serios?
Da. Vreau să spun, fiecare are câte o familie puţin ciudată.
Dacă nu e aşa, atunci aia nu e chiar o familie.
Deci acea senzaţie de disconfort pe care o am
ori de cate ori merg prin casa, este doar din cauza ca sunt acasa.
Da, cam aşa ceva.
Mă simt la fel.
La fel ca? Înainte.
E ciudat, dar într-un fel în fiecare an de ziua mea,
am acest sentiment că în acest an mă voi simţi diferit.
Dar niciodată nu se întâmplă.
Cum adică diferit? Nu ştiu.
Nu contează.
Bine. Ei bine, desigur.
Cine-i ăla? E un prieten de la servici.
A avut grijă de copil.
O să-i amenajez grădina.
Poftim?
Da. Tatăl tău m-a recomandat. Ştii, pentru că lucrez la o pepinieră.
Adică, poate nu mă angajează, dar cred că aş putea face o treabă bună.
Uite, nu vreau neapărat să te văd tot timpul.
Adică, ai fost deja de două ori în casa mea.
Ce? Nu pot lua trenul fără ca tu să fii în el
şi acum nici nu mai pot avea grijă de copil că tu
eşti dincolo de fereastră?
Ei bine, dacă asta e ceea ce simţi, atunci voi simplifica lucrurile.
Nu trebuie să mă mai vezi deloc.
Asta sau asta?
Oricare.
Da, de acord.
Uh, este în regulă dacă ies cu Arthur, nu-i aşa?
Da. Doar că nu cred că e iubitul potrivit pentru tine.
Luăm doar masa. Probabil vom rămâne doar prieteni.
Vreau să spun, e cam tot ce pot face acum.
Deşi ar fi fost frumos.
Să fim împreună toţi trei pentru totdeauna.
Cred că-i este foame.
A crescut destul de mult
în ultimele două săptămâni, nu crezi?
Nu pot să cred că fac asta.
Pot să-i spun că nu te simţi bine, sau că îi e rău lui Chloe.
Cu siguranţă va înţelege.
E-n regulă.
Voi fi acasă în curând. Nu va trebui să stai până târziu.
Cum arăt?
Arăţi perfect.
Bine, pa pa.
Pa pa.
Cred că începe să mă iubească la fel ca pe tine.
Aşa se simte.
E exact cum mi-am imaginat mereu.
Mulţumesc.
Oh, aici erai.
Chloe nu este încă trează, nu-i aşa?
Nu, a adormit repede. Bun.
Arthur vrea să arunce o privire. Nu.
Adică, cu greu am pus-o la somn. Dacă se trezeşte?
Va trebui să faci linişte.
Nu. Nu, nu-ţi face griji. Mă descurc.
Cred că ar fi foarte mândră de mine.
Îmi place machiajul tău. Te rog.
Te rog, rămâi jos.
Vii?
Oh. Este aşa drăguţă.
Nu este drăguţă?
Pare puţin cam ţeapănă.
De fapt, nu clipeşte.
De parcă nu ar fi adevărată.
Da, este specială.
Cred că fiecare mamă crede asta despre copilul ei.
Deci, vrei să mergem jos să bem ceva?
Da.
Nu asta e copilul.
Este o făcătură.
Este o păpuşă. Unde este de fapt copilul?
Linda?
Unde mi-e copilul? Unde mi-e copilul?
În regulă, o vom găsi. Unde este Chloe?
Nu. Sunt sigur că Emanuel a pus-o undeva jos.
Unde este? Hei, Emanuel?
Emanuel?
- O vom găsi. E-n ordine. O vom găsi. - Unde este?
Unde este Chloe? Hei, Emanuel?
Emanuel!
Emanuel?
- A spus că era... - Emanuel!
Ar trebui să fie aici.
Unde este Chloe?
E în pătuţul ei.
Unde?
Chiar acolo.
Este o păpuşă. Unde este copilul Lindei?
Ea este, Arthur.
Nu este amuzant, Emanuel.
Ce ştii tu, Arthur?
Ce dracu să ştii tu?
Emanuel, te rog.
Te rog, unde este?
Uite. Răspunde-mi!
Unde este?
Răspunde-mi acum!
Ce ai făcut cu ea? Dă-mi copilul!
Bine, bine. Hey, hey! Hey! Dă-mi-o!
Dă-mi-o! Hey! Hey! E-n regulă. O vom găsi.
Emanuel! Unde este?
Voi suna la poliţie.
Hey! Dă-mi-o! Unde este?
În regulă. E-n regulă.
Emanuel! E-n regulă.
Unde este Chloe?
Emanuel.
Emanuel, mă poţi auzi?
Em? Mă poţi auzi?
Uşor. În regulă.
Poţi rămâne aici cu Linda?
Trebuie să merg cu Emanuel la spital.
Poţi face asta? Nu ar trebui lăsată singură.
L-am găsit pe soţul Lindei.
Zboară încoace.
Dar tot am nevoie de tine pentru a răspunde la câteva întrebări.
Nu este în stare să răspundă acestor întrebări.
Cred că e timpul să-i spui tatălui tău despre copil.
Emanuel, dovlecel?
Trebuie să răspunzi la întrebările poliţistului.
S-a întors înapoi în apă.
Este cu mama. Am încercat să o opresc, dar s-a dus.
Amândouă au înotat departe. M-au lăsat în urmă.
În regulă, asta e tot pentru seara asta.
Aş vrea să-mi fi spus ceva dinainte de a se întâmpla astea.
De ce aş spune ceva care să o scoată pe Linda
din lumea ei perfectă şi să o readucă la normal?
Ce este aşa special la lumea asta?
Poate asta nu e cea mai bună viaţă, sau poate eu nu sunt cel mai bună,
dar asta, asta e ceea ce ai.
Trebuie să fim mulţumiţi cu ce avem.
Dacă nu facem asta, suntem pierduţi.
E o cale lungă.
Ce faci cu aia? Oh, um...
Nu poţi, uh, spăla o rochiţă ca asta.
Ea trebuie doar curăţată.
Dacă vrei să vorbim despre ce s-a întâmplat,
acum sau oricând vrei, eu sunt aici.
Înţeleg mai multe decât crezi tu.
Ştii, despre Linda?
Şi prin ce trece ea.
Nu pot avea copii.
Ştii, primul meu soţ, din cauza asta m-a lăsat.
Şi durerea pe care am simţit-o...
Aproape că m-a terminat.
Oricum, asta e tot.
Îmi pare rău pentru noaptea trecută.
Să încercăm să avem un copil, a fost ideea mea.
Uh, de fapt credeam că asta va fixa lucrurile dintre noi.
Cinci ani şi aproape
$100,000 cheltuiţi, dar în cele din urmă am avut copilul nostru.
De atunci, căsătoria noastră începea să se încheie.
Şi apoi, uh...
Linda a dat vina pe ea însăşi.
Ea a fost, uh, ea a fost cea care a găsit-o.
Autopsia a fost neconcludenta. Niciodată nu vom şti ce s-a întâmplat cu adevărat.
Soţia mea a refuzat să meargă la înmormântare. Pur şi simplu nu a putut.
De atunci a început faza cu păpuşa.
Am încercat să-i obţin un loc de muncă şi ea a dispărut.
Aşa că atunci m-am dus la poliţie şi am dat-o dispărută.
Care este pronosticul ei?
Doctorii par a fi mai puţin optimişti.
Vreau s-o văd.
Nu vrei să o vezi. Nu, nu în starea asta.
Plus de asta, nu este posibil.
Vizitele sunt permise doar celor din familie.
- Eşti bine? - Mă poţi duce să o văd pe Linda?
Închide uşa.
Em, obsesia asta pentru Linda, trebuie să înceteze.
Nu este mama ta.
Nu-ţi este ca o mamă. M-ai înţeles?
Asta nu înseamnă că nu merită să fie salvată.
Sunt sigur că doctorii fac tot ce pot pentru a o ajuta.
Cum au făcut şi cu mama! Emanuel.
Soţul ei o va lăsa să putrezească acolo.
Nu ştii ce e în sufletul oamenilor. Nu!
Dar ştiu ce e în sufletul meu.
Bine?
Mulţumesc pentru asta.
Unde este Chloe?
Este cu mine.
Este bine?
Nu?
I-ai făcut vreun rău?
Era deja rănită.
Ei bine, vreau s-o văd. Unde este?
Ce s-a întâmplat?
A venit mareea.
O ţineam de mână şi a luat-o.
De ce nu ai ţinut-o mai tare?
Nu am putut.
Mareea a fost foarte puternică.
Ne-a luat şi ne-a dus unde apa este
cea mai adâncă.
Şi eram fericite, înotând printre peşti.
Apoi Chloe mi-a dat drumu la mână.
Şi am fost speriată.
Dar mai degrabă pentru mine, decât pentru ea.
Ştia exact ce face
şi unde se duce.
Am pierdut-o din vedere.
Şi apoi peştii m-au adus înapoi aici.
De ce? De ce te-au adus înapoi?
Pentru tine.
Asta este locul.
Nu pot s-o fac singură. Am nevoie de ajutorul tău.
Bine?
Asta e bine.
Aţi urmărit filmul artistic: - >The Truth About Emanuel<-
Subtitrarea: JustCosmin-Subtitrări-noi Team
Sincronizarea: DISTEL Subs.ro Team @ www.subs.ro
Subtitrare downloadata de pe www.RegieLive.ro Portalul Studentesc Nr. 1 in Romania