Te duci într-un loc unde e cald?
Da.
MIREASA RĂPITĂ
Calculator sau tabletă în bagaj?
- Nu. - Mulţumesc.
Picioarele pe marcaj şi mâinile în aer.
Ieşiţi, vă rog.
Vă percheziţionez rapid. Faceţi aşa, vă rog.
Mulţumesc frumos.
Pakistan International Airlines
zborul PK891,
bagajele sunt pe banda 5.
Pakistan International Airlines...
Opreşte aici. Aici e bine.
Opreşte aici.
Permisul, vă rog.
Mulţumesc.
D-le Arwan, pentru ce perioadă doriţi maşina?
Două săptămâni.
- Returnarea? - Aici.
Bine.
Cu asigurare completă, d-le Arwan?
Da.
REGIUNEA DE GRANIŢĂ KOHAT, PAKISTAN
- Pot să intru? - Da, domnule.
- Vorbeşti engleză? - Da.
Pot proba o armă?
- Pot să mă uit? - Da.
E greu.
Drăguţ.
Mai ai unul?
- Ai două? - Da.
Îmi pare rău, nu înţeleg.
Acte? Da. Am acte.
Ai bandă adezivă? Scotch?
Bandă adezivă.
- Cât costă geanta? - Trei mii.
- Doriţi maşina cu şofer? - Conduc eu.
- Câte zile? - Zece.
Permisul, vă rog.
Mulţumesc, d-le Malik.
Hai.
- Scuze. - Da, d-le.
- Bună, vorbeşti engleză? - Da. Puţin. Scuze.
- Pentru nuntă? - Da.
Veniţi. Aşteptaţi.
Veniţi.
Osman.
El e Yusuf, vărul lui Abu.
Eu sunt Asif, un prieten de-al Samirei.
Un prieten al lui Hasan.
Fratele ei, de la facultate.
Mulţumesc.
Samira şi rudele ei nu au ajuns,
altfel v-ar fi întâmpinat ei.
Nicio problemă.
Câţi ani ai?
Am 12 ani.
Deci asta e.
Care este casa Samirei?
Aceea. Cealaltă e a unchiului ei.
- Locuieşti în Leicester? - Poftim?
Locuieşti în Leicester?
Am locuit.
Vreau să locuiesc acolo.
De ce?
Echipa Leicester City.
Riyad Mahrez.
- Ai fost în Anglia? - Nu, dar toţi verii sunt acolo.
- În Leicester? - Da.
E frumos?
Da. Foarte frumos.
Ce a spus?
A zis "De ce părinţii tăi nu te-au învăţat punjabi?''.
Nu mă pricep.
- Cum...? Îţi place? - E bună.
E foarte bună. Da. Mâncarea.
Prea multă mâncare. Foarte bună.
Salut!
- Scuze. - Salut!
Merg la Sialkot. Îmi vreau maşina.
Bine. Îmi amintesc.
- E Honda argintie. Aceea. - Vino. Da.
Aveţi ţigări?
Tutun.
Bună.
Vorbeşti engleză?
Ai un foc?
Brichetă. Da. Mulţumesc.
Mulţumesc.
Casă mare, nu?
Doarme toată lumea?
Samira?
Doarme înăuntru?
Stai aici toată noaptea?
Dormi aici?
Mulţumesc. Mersi.
Să nu scoţi un sunet!
Vor muri oameni dacă faci zgomot.
Taci naibii.
Arată-mi mâinile.
Ridică-te naibii.
Opreşte-te.
Haide!
Bine, vino. Nu scoate un sunet.
Fugi.
Hai, fugi.
Hei.
Lasă arma.
Prefă-te că nu m-ai văzut. Nu se va întâmpla nimic.
Nu se va întâmpla nimic, bine?
Aşa.
Rămâi calm.
Rahat.
La dracu.
Bine. Fugi. Hai.
Fugi.
Fugi. Aici. Jos.
Aşa.
Fugi.
Nu!
Lasă-mă să ies!
- Taci naibii. - Nu! Ce se petrece?
Îmi pare rău că te-am zdruncinat. O să te las să ieşi. Să nu ţipi.
Nu e nimeni aici. Te bag în maşină, dar să nu ţipi.
Dacă ţipi, te bag iar în portbagaj, pricepi?
- Pricepi? - Da.
Bine, ridică-te.
Hai. Repejor. Pe aici.
Dacă nu ţipi, îţi scot căluşul.
- Scoate-mi cagula şi dezleagă-mă. - Nu.
- De ce? - Ştii cine m-a trimis?
- Deepesh? - Corect.
- Jos. - Scoate-mi cagula...
Scoate-mi naibii cagula!
Bine, în două ore ajungem în Lahore.
Decide dacă vrei să fii cu Deepesh.
Dacă nu vrei, te las pe marginea drumului.
Vei fi cu rudele la prânz. Te vei căsători diseară.
Dacă pleci cu Deepesh, vei fugi mereu. Ce vrei?
- Ce vrei? - Nu vreau să mă mărit.
Ajungem curând în Lahore.
Sigur vrei să te întorci la Deepesh?
Da.
Îţi voi scoate cagula.
Întoarce-te.
Cine eşti?
Tu eşti Mariam Zaman. Eu sunt fratele tău, Faisal.
Familia e din Karachi. Noi suntem născuţi în Londra.
Nu prea vorbim urdu. Înţelegi?
- Înţelegi? - Da.
Vizităm Templul de Aur din Amritsar,
Delhi şi Rajasthan
şi ne vedem la Goa cu prietenii noştri.
Paşaportul tău.
Încalţă-te cu ăştia.
Hai. Schimbă-te.
- Bună. - Salut.
- Un taxi până la graniţă. - La graniţă?
- Da. - Graniţa cu India?
Poftim, frate.
Deschide într-o oră.
L-ai omorât?
Pe cine?
Pe cel în care ai tras.
Poate.
Vrei să schimbi rupii indiene?
- Nu. - Vrei rupii...?
- Te rog. E în regulă. - Vrei să...?
Vrei să schimbi rupii indiene?
Hai. Să mergem.
Pune-ţi eşarfa.
Mersi.
Suntem din Marea Britanie. Mergem la Amritsar, la Templul de Aur.
Paşaportul, vă rog.
Numele dvs, d-le?
Faisal Zaman.
Poftim. Mersi.
- Numele dvs, d-nă? - Mariam Zaman.
Mulţumesc, d-nă.
GRĂNICERI
Domnule!
- Domnule, 500 de rupii. - Cât?
Dle, maşina e gata. Veniţi cu mine. Daţi-mi geanta.
Nu. Marea Britanie.
Nu, avem rezervare la hotel. Du-ne la Templul de Aur.
Bine.
- Bună. - Bun venit, dle.
- Bună dimineaţa. doamnă. - 'Neaţa.
- Avem rezervare. - Paşaportul?
Da, sigur.
Ne întâlnim cu un prieten aici. Abubakr Khan.
- Aşteptaţi. - Mulţumesc.
Domnule, are rezervare, dar nu a sosit.
Paşaportul dvs.
Da?
Bună.
les. Stai aici.
Unde să mă duc?
- Salut! - Bună!
Vreau cel mai ieftin telefon.
- Cel mai ieftin? - Da.
800.
E mai ieftin dincolo.
- 700. - Cumpăr cinci dacă scazi la 500.
- Cinci. - Ai şi cartele SIM?
- Internaţionale? - Da.
- Da. Câte vrei? - Zece.
- Zece.
Salut, sunt Deepesh şi, evident, nu sunt disponibil momentan.
Dar când auzi bipul, ştii ce să faci.
- Vrei şi tu? - Nu.
De când îl cunoşti?
Din facultate.
De patru ani.
Ai încredere în el?
Da.
Ăsta e numărul pe care îl am eu.
Ştii şi altele?
E numărul lui de Anglia.
Are şi un număr de India.
Îl aveam în telefon, dar, vai, l-am lăsat în Younganabad.
Bună.
Nu se fumează aici.
Scuze.
- Alo? - Unde eşti?
- Cine e? - Ştii cine e.
Trebuia să ne întâlnim dimineaţă.
Unde eşti?
Sunt blocat în Londra.
De ce?
E toată lumea bine?
Da. Ce... De ce nu eşti aici?
Am multe de rezolvat.
Despre ce naiba vorbeşti?
Uite, am bilet. Ajung mâine în India.
Ne vedem în Delhi.
Cum adică? Trebuia să ne întâlnim aici.
Nu pot vorbi acum. Persoana care te însoţeşte e bine?
- Da, e bine. - Bine.
Bine.
Hei!
Trebuie să mergem!
Unde?
Luăm trenul spre Delhi.
Ne vedem acolo cu Deepesh. Hai.
Cât costă un bilet spre Delhi?
Delhi.
Expresul de la ora 7:00 spre Delhi pleacă de la peronul 5.
- La naiba. Hai. - Peronul 5, trenul de 7:00 spre Delhi.
Repede! Hai!
Hai!
Hai.
Doamne. Bine.
De unde-l cunoşti pe Deepesh?
Nu l-am văzut niciodată.
Cât te plăteşte?
Cinci avansul,
zece la livrare.
În Delhi vom lua o singură cameră,
ca soţ şi soţie.
De ce?
Vreau să schimbăm numele.
Am doar un paşaport pentru tine. Ca soţ şi soţie, se uita doar la al meu.
Şi economisim şi bani.
Bine.
- Bună seara, dle. - Bună.
- O cameră dublă. - Da, d-le. Cameră dublă.
- Paşaportul. - Sigur.
- Doar o persoană? - Noi.
Mulţumesc, d-le Sadik.
- Noapte bună! - Noapte bună!
Salut, sunt Deepesh şi, evident, nu sunt disponibil momentan.
Dar când auzi...
Salut!
Salut! Nu suna pe numărul de Anglia.
Bine? Ăsta e numărul de aici.
Unde eşti?
Sunt în Delhi.
Veniţi în Paharganj, la Hotel Krishna, într-o oră. Bine?
Ai omorât un om.
- Poate. - Poate?
Au scris ziarele din Anglia.
Uite, voia să mă împuşte. Sau pe prietena ta.
E Deepesh? Lasă-mă să vorbesc cu el.
Alo? Deepesh?
- Deepesh. - Samira.
Unde eşti?
Sunt aici. Vin. Bine?
Ce se petrece? Trebuia să vii la Amritsar.
- Ştiu. Dar sunt aici, nu? - Unde?
- Închid. Voi veni. - Nu.
- Ai încredere în mine. - Deepesh, ascultă...
- Ce se petrece? - Deepesh e speriat.
Stai aici.
Am de ales?
- Am nevoie de Internet. - Da?
- Internet. - Da.
FEMEIE DE ORIGINE BRITANICĂ RĂPITĂ ÎN PUNJAB
POLITIA PAKISTANEZĂ
FAHAD HASNI, UCIS ÎN TIMPUL RĂPIRII
Alo?
- Frumoasă cămaşă. - Unde eşti?
- Mergi pe stradă în stânga. - Şi apoi?
Traversează la restaurantul Hello Vegetarian.
Bine. De ce n-ai zis aşa de la început?
Stai cu spatele la stradă. Ia-mi ceai. Vin şi eu.
Bună, uriaşule.
- Ai banii? - Da.
- Verific mai târziu. Dacă e bine, te sun. - Nu, sunt toţi acolo.
Stabilesc un loc să te vezi cu Samira.
Nu.
- Cum adică? - Ai ucis pe cineva.
A ajuns în presă. O caută poliţia.
- Cât mai durează până ne găsesc? - Trebuia să te fi gândit mai devreme.
Nu, tu trebuia să-ţi fi făcut treaba.
Trebuia să fie o răpire aleatorie.
Să dispară.
Corect?
Du-o înapoi în Pakistan.
Las-o în Karachi sau Islamabad.
Tu alegi.
Totul revine la normal.
Înseamnă încă multă muncă.
Pentru tine contează doar banii?
20.
Îţi dau 20.000.
Ai banii aici?
Nu, dar îi pot aduce.
Bună.
Unde e?
Nu vrea să te vadă.
Cum adică?
Cum ziceam, e speriat.
Speriat de ce?
- Verific mai târziu. Dacă e bine, te sun. - Nu, sunt toţi acolo.
Stabilesc un loc să te vezi cu Samira.
Nu.
- Cum adică? - Ai ucis pe cineva.
A ajuns în presă. O caută poliţia.
- Cât mai durează până ne găsesc? - Trebuia să te fi gândit mai devreme.
Nu, tu trebuia să-ţi fi făcut treaba.
Trebuia să fie o răpire aleatorie.
Să dispară. Corect?
Du-o înapoi în Pakistan.
Las-o în Karachi sau Islamabad.
Tu alegi.
Totul revine la normal.
Îmi pare rău.
Poţi spune că n-ai văzut pe nimeni.
Te-au lăsat în Pakistan. Nu ştii cum ai ajuns acolo.
Poate au vrut o răscumpărare, dar s-au speriat
şi te-au abandonat.
Sau le spun că m-ai răpit,
le dau descrierea ta şi că Deepesh te-a plătit.
Deepesh nu va spune că erai implicată?
Deci mă întorc la rude şi mă căsătoresc?
Depinde de tine.
Ba nu.
Asta-i ideea.
Îţi aduc de mâncare.
Un whisky.
Bună, sunt Jay.
Bună, Jay. Ce faci?
Îmi trebuie acte, frate.
Pentru tine?
- Nu, pentru o fată. - Unde eşti? În Londra?
Nu, sunt în India.
- E englezoaică? - Indiancă.
Bine.
Ştiu un tip. Unde eşti?
Delhi.
E în Jaipur. E o problemă?
- Jaipur? - Da.
Bine.
- Cât costă? - 11.500.
Ai cei 20.000?
- Da. - Bine.
Vreau să închiriezi un SUV. Ceva bun.
Mergi la Jaipur.
Cazare la un hotel. Ceva scump. Un lanţ hotelier.
Stai. De ce Jaipur?
Fă ce-ţi spun.
- Bună! - Ţi-am adus haine.
Trebuie să probezi una.
De ce?
- Trebuie să-ţi fac o poză. - De ce?
Pentru buletinul tău.
Bine.
Arată bine. Stai acolo.
Prinde-ţi părul.
Stai nemişcată.
Bine.
- Îţi place? - Da.
Vrei să ieşi puţin la aer?
Da.
- Vrei whisky? - Nu.
Mă şi droghezi?
Face bine la stres.
De asta fumezi tu?
Ce plan aveai?
Păi...
Deepesh se ocupă cu bijuterii.
Pietre preţioase. E afacerea familiei lui.
A spus familiei că pleacă în India
într-o călătorie.
Şi nu va putea fi contactat următoarele şase luni.
Familia ţine pietrele în seif până găseşte client,
iar el avea acces la seif.
Aşa că el a falsificat pietrele.
Falsuri bune, dacă pietrele nu erau vândute.
Planul era să le aducă aici,
iar noi să dispărem.
Să trăim din banii de pe pietre.
Curajos.
- Bună. - Trebuie să plecăm.
Unde?
Jaipur.
Nu-i rău, la 100 de rupii.
- Arată bine. - Nu-i aşa?
- Aveţi wi-fi? - Da.
- Iau o cameră. - Pot să vă văd paşaportul?
Mulţumesc, d-le Sadik.
POLITIA NU EXCLUDE IPOTEZE ÎN RĂPIREA DIN PAKISTAN
Câţi oameni ştiau de voi?
Nimeni nu ştia planul. Eu nu am spus nimănui.
Da, dar despre relaţia voastră?
Prietenii ştiau de noi, dar nu am spus familiilor.
De ce să nu te căsătoreşti cu el? E bogat.
Nu e musulman. Nu e din Punjab. Nu e din Pakistan. E indian.
Pot să văd asta?
Nu mă întorc fără să-l văd.
Fiţi amabil, îl caut pe Nitin.
- Da, eu sunt. - Prietenul lui Sammy.
- Bună. - Încântat.
- Intră. - Mulţumesc.
Mersi.
Cât de bune sunt?
Buletinul indian e bun.
E o persoană reală, decedată.
Merge la hotel, la angajare, poliţie, poate şi la avion.
Cu paşaportul e greu.
Poate merge cu hotelurile şi poliţiştii.
La graniţă nu merge?
Poate pe uscat,
noaptea târziu...
cu o mâţă.
Vrei viză undeva?
Pakistan?
Da.
Dacă ai fi un turist bogat,
care vrea relaxare la un hotel din zonă,
- ...unde ai merge? - Samode.
Foarte izolat, liniştit.
Ţi-ar plăcea.
- Unde eşti? - În Jaipur.
Ai banii?
Da.
Ia-mă de la Ghat în 30 de minute.
- Ce culoare e maşina ta? - Mercedes negru.
Cum naiba au aflat numele meu?
Au întrebat. Cum să nu-ţi afle numele?
Ai banii?
- Sunt doar 10.000. - Restul, după.
Nu ne mai vedem după asta.
Nici tu nu vrei să mă mai vezi. Dă-mi toţi banii acum.
Bine. Ţi-i aduc mâine.
Bine.
Ia o cameră la Samode Palace.
- Hotelul va şti. - De ce?
Samira vrea să te vadă.
Iisuse, nu.
Nu se întoarce până nu te vede.
Nu.
Trebuie să coopereze ca să o pot duce înapoi.
Lasă-mă aici şi fii gata să pleci de la hotel până la 10:00.
Şi să aduci banii.
Unde ai fost?
Cu Deepesh.
Vă întâlniţi mâine.
Pentru tine.
Care-i planul?
N-am niciun plan.
Ieşim la micul dejun?
Sigur.
Oricum plecăm.
- E bun? - Foarte bun.
Ai mai fost în India?
O ador.
Mai ales sudul. E super.
Părinţii te lăsa aici?
Când eram la facultate.
Cu prietenele.
Ce ai studiat?
Farmacie.
E un serviciu bun.
Şi apoi ai deraiat.
Ei au luat-o primii razna.
Apoi am luat-o şi eu razna.
Urcă-te în faţă.
- Bună, iubito. - Unde naiba ai fost?
A fost complicat. Am avut probleme.
Da, sigur.
- Unde mergem? - Samode.
Arăţi bine, scumpo.
Viaţa de răufăcător îţi prieşte.
Ca Bonnie şi Clyde.
- Mi-ai adus banii? - Iisuse.
Eşti ca o placă stricată, frate.
Da, ţi-am adus banii.
Putem să vorbim?
Sigur.
- Opreşte aici. - Nu.
Am zis să opreşti acum.
- Acum. Haide! - Bine.
Dă-mi banii.
Bani, bani, bani.
la-i.
Vă las un pic singuri, porumbeilor.
Ce-ai păţit?
Crezi că nu ştiu ce se petrece?
Crezi că nu ştiu ce i-ai spus?
Ce prostii ţi-a spus?
Te cunosc eu. Ştiu că mă fraiereşti.
- Zi. - Întoarce-te.
- Nu. - Ba da.
- Mă caută poliţia. - Serios?
- Da. - Aşa-ţi trebuie.
- Aşa-mi trebuie? - Da. Ce credeai?
Că sunt răpită şi nu mă căuta nimeni?
De parcă ar fi o farsă.
Dar nu credeam că o să omoare pe cineva.
- Nu e vina mea. - Nici a mea.
Idiotule.
Nenorocito.
Plăteşti să mă întorc în Pakistan, să mă mărit.
De parcă aş fi un obiect.
- O să te omor. - Nu mă atinge.
- Termină, dobitoaco... - Ieşi naibii afară.
Ieşi naibii afară.
- Bine. - Taci naibii.
Mergi, frate.
- E nebună! - Taci naibii.
E nebună de legat. Bine?
- Unde-s bijuteriile? - Ce bijuterii?
- Pietrele. - Care pietre?
Asta ţi-a spus?
Şi ai crezut-o? Frate, prost mai eşti.
Credeam că o iubeşti.
E parşivă.
Hai.
Face tot felul de poante. Mi-a plăcut. E captivant.
Dar mereu are un scop.
Atunci, să n-o duc înapoi în Pakistan?
Prea mare deranjul.
Ai luat banii.
La naiba.
La naiba!
E mort?
Da.
O să mă omori?
Ar trebui.
Pot să am încredere în tine?
Nu.
Uite ce propun.
Împărţim bijuteriile...
scăpăm de Deepesh...
şi ne vedem de viaţă.
Bine.
Arată-mi.
Care-i planul?
Am putea să-l băgăm în maşină.
O scoatem din şosea. Să arate a accident.
Eu tot voi fi căutată.
Ai paşaportul lui?
E în maşină.
Merg să aduc benzină. Aşteaptă aici.
Dă-mi geanta mea.
Nitin. Prietenul lui Sammy.
Da, am ceva pentru tine.
Cât costă?
Unde mergem?
Dormim la Samode Palace.
Eu voi fi Deepesh.
Spunem că mergem în Nepal.
Dar o luăm spre sud.
Bună seara, d-le.
- Vă rog luaţi loc. - Mulţumesc. Am rezervare.
Deepesh Nayyar.
- Paşaportul, vă rog? - Da, sigur.
Mă duc la piscină.
Bine.
Bună seara.
- Bună seara. - Pot să mă uit pe hartă?
- Poftiţi. - Mersi.
Puteţi să-mi arătaţi cel mai bun drum spre Nepal?
Unde anume în Nepal?
- Kathmandu. - Bine.
- Bună ziua! - Vă rog, o trusă de cusut.
- E una în cameră. - Unde anume?
Şi pentru a ajunge în Kathmandu, treceţi prin Lucknow.
Am găsit. Mulţumesc.
Nu, mulţumesc, mă descurc singură. Mulţumesc.
Mi-am luat costum. Să pară că suntem în vacanţă împreună.
Unde mergi?
E timpul să plecăm.
Unde mergem azi?
Prima oprire, Jaipur. Apoi, Goa.
- Stai aici. Nu durează mult. - Nu, vin cu tine.
Cât primesc pentru maşină?
O mie de dolari.
Şi primiţi astea...
gratuit.
Dar trebuie folosite întâi în Delhi.
Apoi la Lucknow, apoi Kathmandu
şi apoi gata. Bine?
Bine. Deepesh Nayyar?
Şi am o piatră. Avem o piatră pe care vrem să o vindem.
- Nu e falsă. - Ştiu pe cineva.
Stai. Putem să vorbim?
- Bine. Vă las singuri. - Mersi.
Trebuie să dau nişte telefoane.
- Unde e maşina? - Corect.
E pe stradă, în faţă la Banca Indiei.
- De ce vindem pietrele? - Doar o piatră.
Avem nevoie de bani.
- Dar banii de pe maşină? - O mie de dolari?
- Cine e tipul? - E valabil.
Ai piatra?
Da.
Mulţumesc.
Da, d-nă. Doar dă-o.
E diamant.
E prea scump pentru mine.
- Ce spune? - A zis...
Că nu are cumpărător.
E peste 100.000 de dolari.
- Nu am cumpărător. - Bine.
Mulţumesc.
Aveţi grijă.
Mulţumesc. Doar puţin.
Unde ai ascuns diamantele? În rochie sau în jachetă?
Ghiceşte.
Rochie.
Corect.
Unde?
Găseşte-le.
Rece.
Foarte rece.
Fierbinte.
Să le punem undeva mai în siguranţă?
Unde?
În portofel?
Poate-l pierzi.
Eu nu-mi pierd rochia.
E uşor să o vezi. E galben aprins.
Observi dacă o scot.
FEMEIA BRITANICĂ DISPĂRUTĂ AR PUTEA FI ÎN NEPAL
Uite.
Bun plan.
Am cerut consulatului din Pakistan
să se implice.
Se pare că te vrea înapoi.
N-o să mă întorc niciodată.
La ce vârstă ai plecat din Pakistan?
La 12 ani.
Cred că a fost greu.
Era bine în Pakistan.
În Anglia, situaţia a degenerat.
Îmi dai nişte bani?
De ce?
Să cumpăr un telefon.
Cât costă?
Îmi dai cei 500 de la maşină?
- Dacă ai nevoie de acte, ai asta. - Mersi.
Îmi dai şi paşaportul britanic?
Nu te teme, n-o să fug.
Unde suntem?
Nu ştiu.
Încă vreo opt ore până ajungem în Goa.
India e atât de mare.
Plină de oameni.
O mie de milioane.
Toţi au propria viaţă în propria lume.
E locul perfect în care să dispari.
Suntem două ace în carul cu fân indian.
- Mor de foame. - Da?
Putem să mâncăm ceva?
Da. Stai. Închiriez o maşină.
- Bună. - Salut.
Aş vrea să închiriez un jeep.
- Ce perioadă? - Două săptămâni.
- Dar... poate prelungesc. - Sigur.
- Permisul, vă rog? - Sigur.
Mulţumesc.
Deci, azi cine eşti?
- Jatinder Shah. - Răspuns corect.
- E nou. - Da.
Abia aştept să ajung la ocean să înot.
Facem scufundări. Le ador.
- Am o mărturisire de făcut. - Ce?
Nu ştiu să înot.
- Nu se poate. - Ba da.
- Nu se poate. - Nu ştiu.
- Serios? - Dar poţi să mă înveţi.
Da, o să te învăţ. Te învăţ eu să înoţi.
- Bună, mulţumesc. - Mulţumesc.
Salată de avocado şi omletă.
- Mulţumesc mult. - Mulţumesc mult.
Căutăm un loc unde să ne cazăm.
Unde să încep să căutăm?
Pentru ce perioadă?
Nu ştiu. Poate toată iarna.
Dacă vreţi pe termen lung, Maria are ceva.
La magazinul de bijuterii de lângă plajă.
Dar cel puţin trei luni.
- Mulţumesc. - Mersi.
Sună perfect.
- Vrei? - Nu.
E bună.
- Bună. - Îmi dai cheile?
- Vor să vadă casa. - Aici.
Mulţumesc.
Da. Intră.
E o privelişte frumoasă.
Acolo e locul de servit masa.
Acolo e bucătăria.
- Cheile voastre. - Mulţumesc.
Dacă aveţi nevoie de ceva, sunt aici. O zi bună!
- Mulţumesc. - Ne vedem.
Vino, o să te muşc.
Doare?
Care-i numele tău real?
Asif.
Ba nu.
- Ai grijă. - La naiba. Rahat. Nu.
Nu face asta.
Vii să înoţi cu mine? Pot să te învăţ.
Mâine. Promit.
Bine. Mâine.
- Hai! - Aş vrea, dar...
Samira?
Samira!
Fiţi amabil...
- Cât costă? - 35.
Alo?
Îmi pare rău.
Serios?
Tu te poţi întoarce. Nimeni nu ştie cine eşti.
Eu nu pot.
Mulţumesc pentru cele cinci mii.
O să-mi fie dor de tine.
Sună-mă dacă ai nevoie de ceva.
Resincronizarea: DISTEL Subs.ro Team @ www.subs.ro
ROMANIAN
Dvdrip by okota_99
Subtitrare descarcata de pe www.RegieLive.ro Portalul Studentesc Nr. 1 in Romania