- Kate... - Nu, Mertone.
- Unde ai fost de dimineață? - În parc.
Singură?
Trebuia să mă întâlnesc cu o prietenă. Nu a venit.
Prea multă pudră. Închide ochii.
Încearcă să arăți că l-ai purtat toată viața. E al tău.
Londra 1910
- Ți-o amintești pe nepoata mea? - Kate?
Nu am recunoscut-o. Ai chiar transformat-o.
În sfârșit, l-a părăsit pe amărâtul ei tată - Nu, mulțumesc.
Am încercat s-o aranjez de la moartea mamei ei. E protejata mea.
Trebuie să ne vizitezi mai des. - Nu arată prea fericită.
Va fi. Viața asta este nouă pentru ea.
Cunoaște pe cineva aici? - Numai pe tine, deocamdată.
Mă duc s-o salut.
- Cum te obișnuiești cu noua viață? - Sunt foarte bine.
- Arăți îngândurată. - Nu sunt obișnuită cu toate astea.
- Mătușa ta e expertă la așa ceva - Cum adică?
Știe cine se potrivește cu cine.
A sugerat să-ți fiu ghid.
Acolo e Lady Berring și fiica ei.
- Le vezi? - Da.
Lady Berring trebuie s-o ducă pe fată din partea aceea
în cealaltă... fără să cadă în fântână.
Îl vezi pe bărbatul în vesta roșie?
- El e ținta. - De ce?
Datorită contului tatălui său.
Berringi trebuie să-și plătească și ei castelul. Ca noi toți.
Și tu ai castel, Lord Mark?
A avut zile mai bune. Stau mai mult la reședința din Londra.
Trebuie să mă vizitezi. Cu mătușa ta, desigur.
Desigur.
Nici Robin Hood nu putea nimeri mai bine.
Ridicol. Clasele superioare nu se vor schimba din proprie inițiativă.
Exact asta spuneam.
Folosesc reforma pentru a ne prosti pe noi.
Și cine e în spatele acestei conspirații de clasă?
Nu spun că e o conspirație. Se auto-protejează.
Bună, Kate!
Nu sunt de acord.
- Mă scuzați. - Nu poți pleca în mijlocul discuției.
Tocmai am făcut-o.
Credeam că și-a uitat vechii prieteni.
Nu mă așteptam să te văd aici.
- Cum a fost nunta? - Groaznică.
- Ți-a găsit Maud un soț potrivit? - A încercat.
Te-ai mai gândit la oferta mea?
Nu m-am gândit la altceva de când te cunosc.
Un an întreg? Trebuie să fie obositor.
De ce să nu mă duc la Maud să-ți cer mâna?
- Bine. - Ce-ar face?
- Nu sunt destul de bun pentru tine? - Nu ești pentru ea.
- Chiar e necesar? - Deocamdată.
Ca să vezi ce poți scoate de la ea?
Nu m-am dus eu la ea. Ea m-a ales pe mine.
- Lasă-mă, te rog. - Credeam că-ți place ploaia.
- Sunt udă, lasă-mă, te rog! - Nu, până nu promiți.
- Nu. Bine mă predau. - Știi condițiile.
- Nu mă mărit. - Atunci ne vom uda împreună.
- Merton... - Am nevoie de dovezi.
Kate? Tu ești?
- Lord Mark te-a așteptat toată amiaza. - Îmi pare rău.
M-a prins ploaia. Nu știam că vii, Lord.
Nici o grijă. A fost o vizită spontană.
Am venit să vă invit la prânz mâine.
- Nu pot mâine. - De ce?
- Trebuie să mă întâlnesc cu o prietenă. - Veche?
- Nu poți reprograma? - E prea târziu.
Îl rog pe șoferul meu să-i trimită un bilețel.
Unde locuiește?
Va fi în regulă. Nu e nevoie să trimit bilețel.
Alo, Merton Dencher e în birou?
- Kate! - Știți când se întoarce?
Nu, e-n regulă. Mulțumesc.
Kate?
E deschis!
- Pari surprins să mă vezi... - Da.
- Nu am putut ajunge decât acum. - Trebuie să termin asta.
Nu pretinde că te poți concentra. Trebuie. Trebuia să fac asta când te așteptam.
Unde ai fost?
Cu Maud.
- Și ce ți-a cumpărat? - Nimic.
Trebuia să vii cu mine că și eu puteam face asta.
E mai drăguț aici decât mă așteptam.
- Destul de drăguț ca să te muți aici? - Trebuie să văd și restul casei.
Dacă nu te las să pleci în seara asta?
Ce s-ar întâmpla?
Aș fi falită. Alungată din societate și aș rămâne cu tine.
Bun. Desfacem o sticlă și mâine toată lumea va ști.
Nu știu să fiu impulsivă.
- Dacă adormi și nu te trezesc... - Nu adorm.
Odată te vei sătura de mine.
Cred va fi invers.
Nu...
Taxi!
Hyde Park, te rog.
O putem lua pe Old Street?
Deci acesta e bun-venitul acasă?
Mătușa ta știe că ești aici?
De-asta vreau să vorbesc cu tine, tată. Vreau s-o părăsesc.
- Ca să te duci unde? - Altundeva.
Cu altcineva?
Cu jurnalistul?
- Ți-ai părăsi mătușa pentru el? - Da.
- Și tot ce poate face pentru tine? - Îl iubesc.
- Cât veți rezista fără bani? - Nu știu.
- Ba da. Eu și mama ta cât am rezistat? - Îl iubesc.
Și eu nu am iubit-o? Cât rezistați când se termină banii?
Mi-a trebuit doar o lună până m-am apucat de furat.
Viața aceasta a ucis-o.
Fă ce spune Maud.
Mi-a interzis să te văd.
Are dreptate.
Nu există limită la ce poate face pentru tine.
- Să mă mărite cu cineva pe cine nu iubesc? - Să te căsătorească avantajos.
- Crezi că o să vezi ceva din banii aceia? - Deja văd.
Îmi trimite ceva în fiecare săptămână. Prin șofer.
Deci fac parte din târgul vostru.
Cum altcumva crezi că supraviețuiesc?
Nu mă privi așa. Suntem la fel.
Puteam să-ți spun despre avocați și alții plătiți
să-l scot pe tatăl tău din închisoare.
Tu mi-ai spus despre secretele din Hyde Park?
Camera din Soho? Bodegile din Fleet Street?
- Nu are legătură. - Ba da.
Nu te las să repeți greșeala mamei tale.
Dacă-l mai vezi pe prietenul tău, nu pot fi responsabilă pentru tine.
Sau pentru tatăl tău.
Spune-i lui miss Croy că nu plec până nu vine să mă vadă.
- I-am spus. - Atunci, spune-i din nou și din nou
pentru că nu plec până nu vorbesc cu ea!
Nu vrea să vă vadă.
DUPĂ TREI LUNI
Am plecat de la New York pe 14. Am ajuns aici ieri.
Sunt fericită că suntem aici. Milly s-a transformat complet.
Trebuia să mergem direct la Veneția, dar nu puteam veni în Europa fără să te vizitez.
Trebuie s-o convingem să rămână mai mult.
Ea ia deciziile, eu doar țin companie.
- Nu ești prea vorbăreață. - Nu mi-ai dat șansa.
Negru îți vine perfect în seara asta.
Ți s-a spus să nu te holbezi?
- O cunoști bine? - Aș fi vrut s-o cunosc mai bine.
- De ce fascinează pe toată lumea? - E regina Americii, dacă au una.
Cea mai bogată orfană din lume. Valorează milioane.
- Atunci, de ce nu stai lângă ea? - Nu m-a lăsat mătușa ta.
În sfârșit, ești singură.
Lord Mark te-a monopolizat toată seara.
Da, dar s-a uitat tot timpul la tine. Și eu.
- Cred că mătușa ta e beată. - Nu, nu e. Ar afecta...
- Ce? - Intrigile ei.
- Sună a vrăjitoare. - Nu, nu poate zbura. Încă.
MARY CROY
Milly?
Kate!
Te-am văzut din autobuz. Am crezut că fugi de mine.
Nu, nu te-am văzut.
- Ce citești? - Tennyson.
- Pe cine vizitai? - Acum? Prieteni.
Scuze, aici e literatura străină?
Să vedem.
- Dacă eram proprietarul, v-aș fi dat afară. - De ce?
- Partea aceea e rezervată bărbaților - De ce?
- Ai văzut pozele. - Exact. M-am schimbat? Am devenit coruptă?
E un proces gradual. Uită-te la Kate.
- Kate nu e coruptă deloc. - Cum să nu...
E-n privirea ei, nu vezi?
Se întâmplă prea multe sub genele acelea frumoase.
Te lăsăm până te trezești din beție.
Cred că e îndrăgostit de tine, de se poartă așa. Sper că nu.
- Dl. Merton Dencher. - Pare bine...
Știi cine este?
Da. Prieten de familie.
Unde ai găsit-o pe prietena ta?
Ea a fost invitată, eu nu.
- Era o cale de a te vedea. - AI primit scrisorile mele?
- Da. - De ce nu ai răspuns?
- Nu am văzut rostul. - De ce ai venit acum?
- A durut? - Asta ai vrut?
Eu am suferit...
Mult...
- Nu-ți poți imagina. - A fost alegerea ta.
Trebuie să așteptăm.
Du-te și sărut-o pe ea cu gura aceea.
Ai venit cu ea.
Vin să te văd, în curând.
- Săracul Mark. - Te-a invitat la conacul lui.
- Și pe tine. - Doar ca să-ți țin companie.
- Nu-i tipul meu. - Nu?
- Care e tipul tău? - Prietenul tău de la petrecere.
- Care? - Cel care a venit cu femeia mai în vârstă.
- Merton Dencher? - E frumos.
Despre ce-i articolul tău?
- Spitale. - De ce-ți pasă de spitale?
- Îmi pasă de multe lucruri de care nu știi - De exemplu?
Există un dr. King, care operează ilegal târfe.
Cere o liră și un șiling pentru certificate de virginitate,
și 2 lire pentru a le coase pe "doamne".
Operează pe fete de 12 ani,
Și le trimite înapoi pe străzi pentru a câștiga plata.
Și a fost ales în Societatea Regală. De exemplu.
- Cenzurezi? - Editez.
- E foarte mânios. - Trebuie să fie.
Atât de mânios că ai uitat un cuvânt.
- Ai auzit de Sir Lukea Strait? - Desigur.
- De ce "desigur"? - E un specialist în probleme de sânge.
- De ce? - E prieten cu Milly.
- Cine-i Milly? - Actuala cea mai bună prietenă a mea.
- Da, Americana. - De unde știi că-i americană?
- După râs. - Ești snob. Ea te-a plăcut.
- Pentru că nu mă cunoaște. - Nu ești atât de rău pe cât ai vrea să fii.
Va fi bine.
Minunat.
- Milly? - Kate!
Sunt aici cu Merton.
- Nu v-ați cunoscut cum trebuie, nu? - Nu.
Bună.
Vreau să-ți arăt ceva.
Kate a vorbit despre tine toată ziua. Eram sigur că vom da de tine.
Ciudat cum se întâmplă asta, nu?
Sper că a spus lucruri frumoase despre mine...
Foarte frumoase.
- Ai impresionat-o. - Și ea pe mine.
- Ce faceți aici amândoi? - Ne uităm la tablouri.
Sigur. Eu mă ascundeam de ploaie.
Îmi pare rău că trebuie să plec, dar dacă nu, întârzii la muncă.
Mi-a părut bine.
- Sper că nu l-am speriat... - Nu!
E un prieten de familie.
La naiba!
Admiră priveliștea, Milly. Nu e minunată?
Care e secretul tău, Milly?
Secretul meu...
Teoria mea e că nu poți trăi cu adevărat
dacă nu încredințezi cuiva secretul tău. - E o teorie bună.
Da.
Vreau doar să-ți vorbesc.
- Să-ți explic... - Mark, trebuie să pleci.
Am nevoie de ea. De aceea, îi acord atenție și te ignor pe tine.
- Mark, ești beat. - Pe tine te iubesc, Kate.
Am nevoie de banii ei ca să-mi păstrez casa.
Trebuie să mă însor cu ea. Dar nu va fi pentru totdeauna.
- Ce spui? - E bolnavă. Foarte.
Tot New York-ul știe. Toți amicii mei de acolo.
- Și când moare... - Ieși!
Pleacă sau îi spun tot ce mi-ai zis!
- Dar... - Jur.
Bine.
Am vrut doar să-ți spun că regret că te-am ignorat azi.
Eu sunt.
Ești bine?
E frig în camera mea.
Dormi aici.
Ce nu e bine?
Ce?
Nimic.
Aristocrații aceștia nu-și pot nici măcar încălzi casele.
- O zi bună. - Mulțumesc.
Vă iau pălăria?
Merton!
- Bună. - Ea e prietena mea, Susan.
Bună! Kate mi-a spus că vă întâlniți aici.
E ocupată azi.
- Am greșit ziua. - Se pregătește pentru Veneția.
- Veneția? - Da, vine cu noi.
Susie trebuie s-o convingă pe Maud, mai întâi.
- Am spus că încerc. - Astăzi.
Stai cu noi?
Mulțumesc, dar trebuie să mă întorc la serviciu. La revedere!
Te conduc?
- Kate nu ți-a spus că mergem la Veneția? - Nu m-am întâlnit cu ea.
- Sunteți prieteni vechi? - Asta ți-a spus? Da.
- De ce nu vii cu noi? - La Veneția?
- De ce nu? - Numai o prințesă ar spune așa ceva.
Și tu disprețuiești prințesele?
Mai ales.
La revedere.
- Unde ai fost? Aici. - Și eu de ce am fost acolo?
Nu am putut ajunge.
Mă urăști pentru că nu am venit? Nu numai asta, ci mi-ai aranjat o întâlnire.
- Ți-a plăcut? - Nu.
- Dar ei de tine? - M-a invitat la Veneția.
- De ce nu vii? De ce să vin? - Pentru că eu voi fi acolo fără Maud.
- Și săraca Milly? - De ce "săraca"?
- Vrea să fie doar cu tine. - Cred că ar prefera să fie doar cu tine.
Nu vin la Veneția. Vrei să mă vezi, mă vezi aici!
- Nu crezi că e frumoasă? Nu. - Nu voi fi geloasă.
Nu cred că e frumoasă.
Eu, da. Cred că e cea mai frumoasă femeie pe care o cunosc.
Sunt sigur, atunci, că vă veți distra în Veneția.
Susie va avea grijă de noi.
Susie e servitoarea supraestimată. Voi două veți face ce veți dori.
- Aveam planuri pentru tine vara asta. - Îmi pare rău.
- Și dacă refuz? - Tot plec.
- Indiferent de consecințe? - Voi cere ajutorul lui Milly.
Nu ți-a luat mult, să-ți găsești o nouă patroană.
- E o prietenă. - Spune-i cum vrei.
- Când te întorci? - Depinde de ea.
Trebuie să porți ceva frumos lângă Milly.
Oamenii te-ar putea considera servitoarea ei.
Am ceva pentru Dl. Croy.
Știu că-i aici. Dă-i, te rog, asta.
Sunt sigur că veți găsi totul în regulă.
Stai, Eugenio. S-o vedem în întuneric.
- Totul e al tău? - Al nostru.
- Mulțumesc că m-ai adus aici. - Mulțumesc că ai venit.
Dacă te plictisești, poți invita pe cine vrei.
- De ce m-aș plictisi? - Dacă...
- Pe cine ai vrea să invit? - Pe cine vrei.
Pe Merton?
L-am invitat deja. A refuzat.
- Vrei să-l invit eu? - NUmai dacă vrei tu...
Numai dacă vrei TU...
E prietenul tău. Abia îl cunosc.
Bine, nu-l vom invita.
E bine, dragă. Încearcă să adormi.
Încet...
- Cum de te-ai răzgândit? - Aveam de gând să vin de la început.
- Chiar? - Mi-a luat ceva timp să strâng banii.
Un prieten mi-a recomandat acest loc.
Credeam că mi-e prieten, până am ajuns.
Asta e. Bună ziua.
Observați vitraliile. Motivele decorative de piatră.
Această clădire este un exemplu clasic al barocului venețian de început
și a fost folosit ca model pentru multe palate europene.
Dacă ați dori să mă urmați...
Colegul meu, Giuseppe.
Pe aici, doamnelor. Aici avem legendarele băi ale palatului Dencher.
Sigur inspirate de sauna din Konstantinopol.
Da, însă mulți spun că acel monument pălește
în fața splendorii acestei capodopere.
Cât plătești, Merton?
- Trei. Trei. - Trei gondole.
- Să luăm 2 bărci. - Trei gondole.
Eu o iau pe asta. Tu și Milly pe cealaltă.
Diego flirtează cu mine. Cum te știi la italiană, Milly?
Nu-l văd în întuneric.
Cum e Merton? Merton, spune ceva?
- Ești beată, nu? - Nu e o idee rea.
Milly, spune-i că promit să tac.
- Promite că tace. - Spune-i că-i prea târziu.
De ce?
Milly!
Hai mai aproape.
Kate?
Aștept afară, nu-mi plac înălțimile.
- Susie? - E mult până sus. Ești sigură?
- Merton, vii? - Nici eu nu mă descurc cu înălțimile.
- Trebuia să mergi cu ea. - De ce? - Te-a rugat.
- E nepoliticos să refuzi. - De ce vrei să fiu cu ea tot timpul?
- Nu tot timpul. - Aseară, de exemplu.
- Nu vreau să se simtă lăsată pe dinafară. - Nu-i pasă. Ba da.
Te iubește.
- Abia mă cunoaște. - Nu contează. Așa e ea.
Ești bine?
E așa de cald... Nu e cald?
- Nu chiar așa de cald. - Doar aer închis.
Te simți amețită?
Așa e mai bine.
Sunt bine...
Nu e nimic grav. Doar o amețeală.
- O putem vedea? - Doarme.
- Ne vedem mai târziu. - Bine.
- Ai auzit ce-a spus Susan. - Minte.
De ce ar minți?
Milly e pe moarte.
Nu se poate. Arată bine.
- De unde știi? - Lord Mark mi-a spus.
- De ce nu a zis ceva? - Nu a vrut să știm.
- N-are sens. - Ba da.
A venit aici să trăiască, nu să moară.
Nu vrea mila noastră.
Dar ce vrea?
Dragostea ta.
De când știi că e bolnavă?
- Nu am fost sigură până azi. - Dar știai dinainte? Da.
De aceea ai vrut să vin aici. Pentru ea?
Pentru ea.
Și pentru noi.
Pentru noi?
Suntem tot ce are.
Ce fascinant...
Trecem pe pod.
Merton, dansează cu mine.
- Nu pari în apele tale azi. - Da? Cum par?
Rănit. Cu ochii mari și triști.
- Ai prefera să dansezi cu ea? - Cu Kate?
Dacă nu te atrage și Susan.
- Sunt fericit dansând cu tine. - Ești un frumos mincinos.
Arată bine. Mă așteptați?
- Ne pierdem de ea. - Bun.
Unde s-au dus?
Probabil ne așteaptă la fântână.
Am crezut că te-am pierdut în seara asta... Nu.
E prima dată când nu mi-a fost milă de ea.
Era așa de fericită dansând cu tine.
Trebuie să te las singur cu ea.
- Despre ce vorbești? - Despre ce vorbeam înainte?
Nu mă privi așa. Ai gândit la fel.
Vrei să seduc o fată pe moarte?
Și crezi că-mi va lăsa toți banii ei?
- Da. De ce? - Pentru că o cunosc. Știu cum iubește.
Tu cum iubești?
Arată-mi...
Nu înțeleg.
Dacă nu mă înțelegi,
nu te înțeleg nici eu pe tine.
- Nu-i vom găsi. - Se vor întoarce aici.
Kate?
V-am căutat peste tot.
- Nu trebuia decât să-mi spui. - Ce anume?
Te rog, nu mă minți.
Ce vrei să spun?
Vreau să știu dacă-l iubești.
Nu.
De ce ați plecat?
Trebuia să vorbesc cu el, singuri.
- De ce? - Să-i spun că nu-l iubesc.
Mă întorc la Londra.
Mâine.
Din cauza mea?
A ta.
A lui Merton.
Și din cauza mea.
Sunt în calea voastră.
Nu fi ridicolă.
- Chiar te-ai supăra dacă aș pleca? - Da.
Te rog, nu mă minți.
Nu vreau să mă urăști.
Nu te voi urî!
Ba da.
Dacă rămân.
Bună dimineața. Kate încă doarme?
Tocmai am condus-o la feribot.
- Nu știam că pleacă. - A decis azi-noapte.
M-a rugat să-ți transmit regretele că nu și-a luat rămas bun.
Sper că nu pleci și tu.
Nu, îmi place aici.
Prora e mai grea decât pupa.
- Chiar? - Dacă nu, gondola ar fi fără echilibru.
- N-aș fi ghicit. - Sunt intimidant de deșteaptă, nu?
Oricum, aceea nu e prora, e pupa.
Nu, aia-i prora. Aceea e pupa.
Nu, aia-i proră. Și aceea e pupa.
- Cred că ar trebui totul demolat. - De ce spui asta?
- E o idee bună. - Ai distruge Basilica?
- Întreg San Marco. - Nu vorbești serios.
Ba da. Gândește-te la spațiul irosit.
Mii de metri pătrați pentru câțiva turiști.
- Ce ai construi în locul lor? - Case pentru săraci.
- Nu e corect. - De ce?
Folosești un argument sentimental. Cum aș putea să nu fiu de acord?
- Fii de acord și accepta că ai pierdut. - Niciodată.
- Ai pierdut. - Nu...
Nu a spus că ne va vizita, a spus că ne vom întâlni.
Nu e niciun motiv de ce să nu mă duc la el. Nu poți ieși pe ploaia asta.
De ce nu? Ce-mi poate face ploaia?
Da.
Vroiam să vin la tine când se oprește ploaia.
Nu s-a oprit de trei zile.
Intră.
- Susie crede că ne-ai evitat. - De ce aș face asta?
Asta am spus și eu.
Ce-ai făcut în ascunzătoarea ta?
- M-am plimbat, am desenat pe geamuri. - Ai împachetat?
Și despachetat.
De ce ai rămas? Serios?
Nu am la ce mă întoarce.
- Munca ta? - Nu cred în ce scriu.
Mimez pasiunea. Mimez convingerea.
Eu cred în tine.
- De ce? - Așa...
Am un sentiment pozitiv.
Un sentiment pozitiv?
Cred că totul se va întâmpla pentru tine. Mai repede decât crezi.
- De unde știi? - Cunosc anumiți oameni.
- Ești bine? - Încercam să te impresionez.
O să mă fac de râs în seara asta. Știu.
- Ești beată, așa-i? - Nu atât de beată cât mă prefac.
- Cum te vom duce acasă? - Nu, te ducem pe tine prima dată.
- Te conduc acasă. Nu poți. - Ba da.
Bine. Tu mă conduci până acolo și eu te conduc înapoi.
Știu că e greu să scrii, fiind cu ea tot timpul, dar, te rog, încearcă
doar ca să mă reasiguri.
În mintea mea, vă urmăresc pe străzi și canale.
Uneori, te văd cum o atingi și mi se face frică.
- Piața asta nu-mi pare cunoscută. - Te conduc acasă.
- Așa e înțelegerea. - Sigur știi drumul?
- Deci mă duci pe drumul cel lung. - De ce aș face asta?
Mi-e frică să mă gândesc.
- Acum ne întoarcem. - Trebuie să intrăm înăuntru.
Ți-am spus că mă fac de râs în seara asta.
Nu vreau asta.
Te las să mă conduci, numai dacă-mi promiți că vii să mă vezi mâine.
- Promit. - Și ziua următoare.
Și cea după aceea.
Chiar dacă nu scrii, mai citește această scrisoare încă o dată.
De fiecare dată când te privește, când zâmbește,
nu uita că eu te iubesc mai mult.
Unde e lumea?
- De ce nu se lucrează? - Nu fii supărată.
Ba da. Cum o restaurează, dacă nu muncește nimeni?
Poți veni s-o vezi altădată. Nu pleacă de aici.
Milly?
Dragă Kate.
Tot ce-am făcut, a fost pentru tine.
Dar e din ce în ce mai greu.
E vie, Kate. Mai vie decât oricine cunosc eu.
Draga Kate, ce plăcere...
Ce e așa de urgent?
- Ce e? - Doamnele sunt obosite.
- Totul e-n regulă? - Da.
Vreau să vorbesc cu miss Till.
- Nu vrea să vadă pe nimeni. - Spune-i că sunt eu.
A spus "nimeni". E foarte obosită.
Am mai fost cineva la ea? Un englez?
Miss Till a avut un vizitator dimineața asta.
Lord Mark.
Spunei-i lui Miss TIll că am trecut s-o văd.
Spunei-i!
Dl. Dencher.
Mulțumesc.
E bolnavă?
Da.
E pe moarte?
Știai?
Vrea să mă vadă?
Cred că da.
Dacă întreabă, spune nu.
Spune-i că nu e adevărat.
Ce anume?
- Ce i-a spus Lord Mark. - Ce i-a spus?
Că ai fost cu Kate tot timpul.
- Care "tot timpul?" - De la început.
L-am văzut în piazza.
La "Florian." Prin fereastră.
Abia îl cunosc. De ce a spus asta?
A vrut să se căsătorească cu Milly.
Știa că nu-l vrea. I-a spus.
Ce a vrut? S-o rănească? S-o omoare?
De unde știa de Kate? Probabil i-a spus ea. Nu poate fi adevărat.
Cine mai știa?
Speram să găsești o cale de a mă vedea.
Nu trebuia decât să ceri.
Nu puteam asta. Trebuia să fiu puțin dificilă...
- Arăți bine. - Se pare că nu.
- Ai auzit că sunt bolnavă? - Da.
Am ieșit ieri-dimineață.
Mă simt mai bine dimineață. E un oraș mare,
dar m-am gândit că poate te văd...
Am crezut la fel...
Unde ai fost?
San Marco, Rialto, locurile în care am fost împreună.
Poate ne-am tot ratat.
Eu mă duceam într-o direcție și tu în cealaltă.
M-am gândit la asta, deci am așteptat mai multe ore, în același loc.
Și tot nu ne-am văzut.
- Când te-ntorci la Londra? - Nu plec niciunde.
- Ce-o să faci aici? - Ce am făcut și până acum.
Arăt de parcă aș putea să mă urc pe skele de biserică?
Poți face ce vrei.
Nu mai pot.
Nu mă pot minți o veșnicie.
Nu e adevărat, Milly.
Ce ți-a spus el.
- Nu e adevărat. - Uite ce mi-a adus Lord Mark de la Londra.
Milly, te rog, ascultă.
Uită-te la desenul de pe cutie. Ofelia înecându-se.
Cineva murind, oricum. Nu și-a dat seama decât în ultimul moment.
Era atât de jenat. Tot încerca să întoarcă cutia.
Nu face nimic cum trebuie.
A venit aici să mă rănească și mi-a adus biscuiți.
Ce ți-a spus el...
Nu e adevărat.
Asta i-am spus și eu și l-am dat afară în ploaie.
Dar l-ai crezut?
Milly?
- Cum te pot convinge? - Nu!
Noi doi am trecut de faza asta.
Te iubesc.
Vă iubesc pe amândoi.
Îmi pare rău.
"Inima mea e bolnavă în mine"
"și teroarea morții m-a cucerit"
"Teama a venit asupră-mi."
"Am zis, de aș avea aripile porumbiței"
"aș zbura și aș fii în pace."
Merton?
- Nu m-ai auzit? - Eram alături.
Când te-ai întors?
Vineri sunt două săptămâni.
Nu am putut veni direct la tine. Respectam sistemul nostru minunat.
- A fost și prietena mea, Merton. - Desigur.
- Prietena nostră! Noi trei... - Termină!
- De ce i-ai spus lui Lord Mark? - Ce anume? Despre noi.
Știai că se va duce la ea.
- Și toate planurile tale? - Îmi era frică să te pierd.
E pentru tine.
Deschide-o.
Ți-e adresată ție. E de la Milly.
- Nu vrei să știi ce spune? - Știu.
- Te-a făcut bogat. - Ia-o.
E premiul tău.
De ce mi-ai dat scrisoarea?
Am vrut să văd ce faci.
Tot primești banii. Arderea scrisorii nu schimbă asta.
Le voi scrie avocaților ei.
Vrei să te conving să păstrezi banii de la ea?
- Asta vrei? - Nu voi lua niciodată banii ei.
Te iubesc, Kate.
Și eu te iubesc.
La ce te gândești?
Ești încă îndrăgostit de ea.
Nu am fost niciodată îndrăgostit de ea.
Când era în viață, nu.
Îmi pare rău, Kate.
Nu contează.
Și-a dorit să fim împreună.
Vom fi.
Voi scrie acea scrisoare.
Fă ce vrei.
Vreau să mă căsătoresc cu tine, Kate.
Fără banii ei.
- Asta e condiția ta? - Da.
Mi se permite și mie una?
Sigur.
Dă-mi...
Cuvântul tău...
Cuvântul tău de onoare...
Că nu ești îndrăgostit de amintirea ei...
Milly? Aproape.
Hai mai aproape.
Eu cred în tine. Așa...
Am un sentiment pozitiv.
Cred că totul se va întâmpla pentru tine. Mai repede decât crezi.
Cunosc anumiți oameni.
Subtitles by: C.D.M.
Sincronizare: DISTEL @ www.subs.ro
Subtitrare downloadata de pe www.RegieLive.ro