Ce s-a intamplat, d-na James?
Sa te odihnesti bine în noaptea asta. Turele astea de 12 ore sunt de vina.
Azi dimineata am primit niste vesti proaste, d-ra.
Jim al meu e disparut.
Oh, încercati sa nu va faceti griji. Sunt sigura ca o sa apara.
Oh si eu sper, d-ra.
Sper sa ma simt mai bine dupa o ceasca de ceai.
Asa este. Este sfarsitul programului.
Un milion de gloante de expediat pana dimineata?
Dar fetele au muncit deja zece ore astazi.
Da, îmi dau seama cât este de urgent.
Dar nu va puteti astepta ca fetele astea sa lucreze 14 ore incontinuu.
Bine, o sa le rog.
Nu este nevoie sa ne roage.
Un milion de gloante pana dimineata.
Bine, haideti, fetelor. Trebuie sa le facem.
Stai. Opreste acolo. Opreste autobuzul acolo.
Nu poate merge mai departe.
Pasagerii pentru Bloomsbury,
mergeti pe jos de aici.
Multumesc.
- Mmm-hmm. - Pe aici, d-ra.
Un milion de gloante pana dimineata? Nu e de mirare ca publicul a huiduit.
- Sau sforaia. - Invatam din greselile noastre.
As fi împuscat scenaristii, nu filmul.
Autenticitate, asta cautam acum.
Autenticitate dublata de optimism.
Crezi ca nu înteleg cum sa dau optimism publicului?
Am trei nepoti recrutati.
Reputatia companiei dvs. se bazeaza mai ales pe comedie.
Filmul britanic cu cele mai mari încasari de anul acesta a fost o comedie. A mea.
Si dl Buckley aici de fata, a scris-o.
Da. Si a fost foarte distractiva,
dar daca vrem sa captam imaginatia publicului si încrederea lor,
ne trebuie mai mult decat politisti grasi rostogolindu-se pe scari.
Avem nevoie de o poveste care sa inspire o natiune.
Dati-mi un rezumat, dle Swain,
si jur, va voi aduce un film care va castiga razboiul.
Sau cel putin sa ne înveseleasca daca vom continua sa-l pierdem.
Deci, spuneti-ne va rog ce doriti.
Aveti rezumatul, dle Baker. Autenticitate si optimism.
Inteleg, deci sa caut eu o poveste.
Imi pare rau. E oribil ca v-am facut sa asteptati.
Bine ati venit la Ministerul Informatiei, Divizia de Film.
Roger Swain. Trebuie sa fiti d-ra Cole.
- Doamna... - Ah, splendid. Va rog, luati loc.
Sotul a fost recrutat?
E gardian voluntar la adaposturile antiaeriene, dar a fost gasit inapt la incorporare.
A luptat în razboiul din Spania.
Splendid, e splendid. Acum, despre locul de munca.
Trebuie sa venim cu un punct de vedere feminin mai convingator în productia noastra.
Dl Buckley a fost numit consilier special al Departamentului.
Evident, nu suficient de special pentru a fi platit.
Pare sa creada ca esti persoana de care avem nevoie.
Am spus "ar putea fi". Nu poate fi mai rea decât amicii aia pe care i-ai gasit.
- Tu ai scris asta? - Mmm-hmm.
Era înfasurat în jurul chips-urilor mele.
Am fost secretara la Departamentul Texte Publicitare,
dar toti salariatii de acolo au fost inrolati.
Fie. Nu e carne de vita, dar nu e rea,
Pentru ca, uneori, trebuie sa te multumesti cu ce ai.
Ah, splendid.
Salariile in Minister sunt intre trei si zece.
Si, evident, nu va putem plati la fel de mult ca pe baieti,
asa ca, sa spunem, doua lire pe saptamâna?
Multumesc.
- Mergi la cinematograf? - Da.
Atunci esti familiarizata cu jurnalele.
Le plasam intre publicitate si filmul principal
astfel încât publicul sa fie informat inainte sa aibe timp sa plece.
Ce-i de facut in caz de raid aerian.
Intrati imediat intr-un adapost.
Nu stati cu ochii la cer. Adapostiti-va imediat.
O sa vezi ca o pagina de scenariu echivaleaza cu un minut pe ecran
sau aproximativ 73 de metri de pelicula,
sau ar trebui, daca regizorii nu ar risipi stocul de film
ca si cum ar fi hârtie de toaleta.
Apropo, toaleta doamnelor este ultima usa pe stânga.
In locul tau nu as risca sa folosesc celelalte facilitati.
Am crezut ca este un post de secretariat.
Oh, pentru numele lui Dumnezeu, pastreaza asta pentru tine.
Ce au spus, Comitetul Artistilor pentru Razboi?
Ei considera interpretarile mele prea brutale si descurajante.
Esti mult mai bun decat toti ceilalti.
Dar toti ceilalti reusesc sa puna mancare pe masa.
Ellis, am avut o intalnire azi...
pentru o slujba noua.
Mi-au oferit-o. Doua lire pe saptamana.
Stii, Perry vrea sa-i pozezi.
I-am spus ca doar eu am voie sa te pictez.
Mi-o spui doar asa, ca perspectiva.
Nu, te informez pentru ca te vreau acolo.
Gata. Trebuie sa merg la post.
E o slujba de scenarist.
Bravo tie, Catrin.
In caz de raid aerian, vreau sa te adapostesti la metrou.
Nu te-am adus tocmai din Tara Galilor ca sa te gasesc lovita de o bomba.
Azi am vazut-o pe April.
Ea si Tony au inventat un cod atat de destept,
încât el poate sa-i scrie despre tot ce face.
Verdele de tara, înseamna Anglia.
Supa de ceapa este Franta.
Exista un cuvânt pentru regiment
Si unul pentru tren militar.
Chiar trebuie sa fumezi chestia aia?
- Nu ai putea sa mimezi? - Nu pot mima fumatul.
Nu pot mima fumul.
- Si ne oprim.
Oare, as putea avea ceva de tricotat?
Mâinile mele jinduie dupa ceva de facut, si se potriveste atat de bine cu personajul.
- Recuzita! - Da, voi încerca sa-i gasesc unelte de tricotat.
Walter, o vorba.
Inteleg pe deplin importanta nationala a ceea ce filmam,
Si, evident, nu se pune problema diluarii mesajului.
Eu doar...
Ma întreb daca n-am putea sa adaugam un pic mai multa energie.
daca domnul Brown ar exprima un pic mai mult.
De exemplu, la mentionarea codului inteligent,
As putea spune, Pai asta e primul lucru inteligent
pe care April l-a facut vreodata în viata ei.
Intelegeti? Deci, doar un... doar un...
Doar un strop de umor. Si ceva mai incolo...
- Scuzati-ma. - Buna.
- Oh, desigur.
Oh, nu, nu, nu.
Doar ca titrarea de la sfarsit va fi:
El nu asculta, dar inamicul ar putea.
Este o gluma pentru femeile care cred ca sotii lor nu le acorda niciodata atentie.
Deci, daca începi sa-i raspunzi, titrarea nu ar mai avea sens.
Eu l-am scris... Scenariul.
Sunt in cabina mea daca ma cauta cineva.
Hmm... Toata lumea, zece minute pauza.
Economiseste luminile.
Alungati de pe platou. Pentru numele lui Dumnezeu, ce te-a apucat?
Actorul distrugea scenariul.
Bineinteles, doar e actor.
- Ce-i asta? Pedeapsa?
- Buna, Mabel. Ce face bebelusul? - Creste splendid.
Acum ca am mai mult timp liber,as vrea sa fac ceva pentru sustinerea razboiului.
Dar nu stiu ce sa fac.
Esti indemanatica?
Asa cred, da.
Te-ai gandit la munca intr-o fabrica?
Iar acum versiunea fara replici, va rog.
Vor sa refoloseasca filmarea pentru morcovi.
- Buna, Mabel. Ce face bebelusul? - Creste splendid.
Are o pofta de mancare ca taica-su.
Mananca de-o sa ne lase pe drumuri.
Nici nu mai stiu ce sa fac.
- Esti priceputa... - ...la gradinarit?
Asa cred, da.
- Te-ai gandit cumva... - ...la morcovi?
Corect. O sa dau la inregistrat versiunea.
- Multumesc. - Apropo, cum merge?
Baietii de la Scenarii te-au facut sa te simti binevenita?
Ei nu inteleg care e rostul meu.
"Daca exista un caine in scenariu,
nu angajam un Jack Russell sa scrie 'ham-ham,' nu-i asa?"
Tocmai ti-am citit scenariile. Niciunul nu le-ar fi scris mai bine.
Vrei sa luam pranzul?
Nu face figura asta de sfanta. E vorba strict de munca.
Am... o propunere pentru tine.
Cand nu sunt ocupat cu consilierea speciala,
lucrez pentru un tip, Gabriel Baker.
Iti amintesti de el? Maghiarul.
Este producator.
E disperat sa faca un film care sa conteze.
- Buna, Tom. - Thelma.
Imi pare rau. Scuza-ma.
Dunkirk. Evacuarea trupelor prinse in capcana de avansarea germanilor.
Sapte sute de nave de pescuit si Marina Regala
intr-o misiune pentru a-i aduce acasa pe baietii nostri.
Doua surori gemene au luat barcuta tatalui lor, s-au alaturat salvatorilor,
si s-au intors cu puntea plina de soldati.
- Este tot ce-si doreste Ministerul. - Autenticitate si optimism.
Contradictie in termeni, dupa parerea mea, dar asta ar putea fi o poveste a naibii de buna.
Inainte sa-i dea unda verde,
vor ca cineva sa se duca sa vorbeasca cu fetele.
Eu?
Doar daca artistul tau nu are vreo obiectie.
Deci, cum v-ati cunoscut?
El a venit in Ebbw Vale sa picteze otelariile.
Ah, e un artist din aia...
- Mai mare ca tine? - Da.
- Cincizeci? - Nu.
Saizeci? Oh, pun pariu ca e bogat.
Altcineva nu si-ar permite sa fie artist.
De fapt, familia lui l-a dezmostenit.
- Din cauza ta? - Din cauza opiniilor lui politice.
Asadar ce zici? O zi la mare.
Si nu se stie, daca se va lasa cu un film la urma,
ar putea fi o slujba mai buna si pentru tine.
Ne trebuie cineva care sa scrie dulcegariile.
- Dulcegarii? - Modul de a vorbi al fetelor.
Dialogul femeilor. "Ham, ham."
Buna. Le caut pe Rose si Lily Starling.
Nu avem voie sa vorbim cu ziarele. Nu avem voie sa lasam pe nimeni inauntru.
Nu sunt de la ziare.
Sunt de la Ministerul Informatiei.
Divizia de Film.
Film?
Si ati fost la Dunkirk?
Am vrut dar motorul s-a oprit dupa cinci mile.
Un rulment spart. N-am mai ajuns acolo.
Dar in ziare scria ca ati adus soldati acasa.
Un remorcher cu aburi ne-a remorcat la intoarcere.
Soldatii dadeau pe dinafara de inghesuiala asa ca am luat cativa pe Nancy.
Cineva ne-a vazut acostand si a trimis povestea asta la ziar.
Au inteles aiurea, nu-i asa?
Tata a zis ca o sa fie subiect de batjocura,
si a zis ca nu trebuie sa spunem la ziare.
Dar dvs. nu sunteti de la ziare, sunteti de la filme.
Pot s-o intreb ceva pe doamna?
- Va poate intreba Lily ceva? - Da.
L-ati intalnit vreodata pe Robert Donat? Actorul celebru?
Nu, nu. Mi-e teama ca nu.
Tata!
Veniti repede. Vreti sa vedeti bucataria?
Nu e el.
E in regula, Lil.
Stiti, lui nu-i plac strainii.
Nu-i plac o multime de lucruri.
Si ati luat barca fara sa i-o cereti?
Nu v-a fost teama?
Unul din soldati avea o geanta de masca de gaze,
care a latrat dintr-o data, si m-a speriat foarte tare.
Era un caine.
Si unul din francezi a incercat s-o sarute pe Lil.
Nu, am vrut sa zic daca v-ati speriat de ce v-ar putea face tatal vostru.
Nu. El isi luase o sticla.
Ne-am gandit ca o sa fim inapoi inainte sa se trezeasca.
Si apoi, Eric a fost si el in Dunkirk.
- Eric? - Primul camarad al lui tata.
Ne-a daruit fotografii de ziua noastra.
Avem aceiasi zi de nastere.
Robert Donat in 39 de trepte...
si John Clements in Cele patru pene.
L-ati intalnit vreodata pe John Clements?
Nu, nu l-am intalnit.
Asta e al lui mama. Noi nu stim cine e.
- Pai, l-am intalnit... - O sa fie un film?
Probabil ca nu.
Nenorocitul ala de motor, ei?
- Ce rau poate face o bautura mica? - Tata o sa ma sugrume daca intarzii.
Pai atunci ce zici de un sarut?
- Nu, multumesc. - Haide, nu fii!
Maine as putea fi inapoi in lupta.
Cei de la adaposturi, pe stanga.
Pasageri de buna credinta (bona fide), haida de!
Pasagerii bona fide, la dreapta.
Catrin?
M-a surprins raidul aerian.
Am ajuns in adapostul din Baker Street.
Nu stiam unde esti. Nu stiam daca esti in siguranta.
Niciodata nu stiu daca esti in siguranta.
Dumnezeule, uita-te la tine.
O sa fiu bine dupa o ceasca de ceai.
Raidul a distrus reteaua.
Nu, Catrin, eu...
Vreau sa te intorci in Ebbw Vale.
Ellis...
Este cea mai mare otelarie din Europa.
Am sanse mai mari sa fiu bombardata acolo decat aici.
Nu e vorba numai de bombardament.
Nu-mi mai permit sa traim aici.
Nu-mi mai pot permite sa traim impreuna nicaieri.
- Dar eu castig bani. - Daca as fi singur,
M-as putea adaposti in studioul lui Perry.
As putea continua sa pictez.
Dar nu trebuie sa ma intretii. Castig bani.
Salariul tau presupune un sot care iti poate oferi un acoperis deasupra capului.
Nu ma transforma te rog intr-unul din lucrurile alea de care te impiedici.
Dl. Cole? Sunt Alf, de la etajul de mai jos.
Eu nu sunt razboiul, eu nu sunt Comitetul. Sunt cel care face sa fie mai bine.
- D-le. Cole. - Salut, Alf.
Salvarea.
Vor sa stie cati incap in pivnita de la nr. 12.
E in regula.
Cand gemenele au ajuns la Dunkirk,
au facut ce au facut toate barcile mici,
Au imbarcat trupele de pe plaja
si le-au dus la vasele mari care asteptau in apa mai adanca.
Au fost bombardamente si distrugeri, dar ele, sincer, nu au vorbit despre asta.
Ceea ce le-a ramas intiparit in minte cu adevarat sunt detaliile,
micile detalii autentice.
Soldatul cu un caine in ranita.
Ah, francezul care a incercat s-o sarute pe Lily.
As vrea sa va pot face sa intelegeti cat de curajoase au fost.
Tatal lor cred ca e bataus si putin betiv.
Sunt ingrozite de el,
dar i-au luat totusi barca, botezata Nancy
- Nancy? - Nancy Starling.
- Numita dupa mama lor. - Cireasa de pe tort.
Mmm?
De pe tort.
Autenticitate, optimism si un caine.
Imi inchipui ca recrutarile au lasat o gaura serioasa in echipa ta,
asa ca, pentru a grabi lucrurile, o sa-ti dam cativa din oamenii nostri.
D-na. Cole, D-ra Moore.
- Mmm-hmm? - Da.
Trebuie sa aducem asta in cinematografe
cat timp vor mai fi cele cateva ramase in picioare.
Mmm-hmm.
- Bravo. Bravo.
Mda.
- Primesc slujba? - Pai de ce nu?
La urma urmei, gemene. Sentimentalism la dublu.
Detasare temporara la Baker Productions.
Fara drept de autor. Salariu de Minister.
- Imi trebuie mai mult. - Iti pot da un birou.
Imi trebuie mai mult decat salariul de Minister.
O sa vorbesc cu Baker.
Leslie Banks e practic de varsta mea,
si tot se invarte in jurul studiourilor pana ameteste,
daruindu-si toata nesiguranta in timp ce visul tineretii s-a dus...
Oh, nu, nu, nu, Cerberus. Prea multa sticla.
Daca ai acorda clientilor tai jumatate din atentia pe care o dai hienei asteia,
ai putea deveni un agent pe care sa merite sa-l am.
Spitfire-e. Vreti sa ajutati cumparand...
Ambrose Hilliard. Omul cu scanteia.
Oh, stiu ca abuzez, dar il puteti interpreta pentru mine? Puteti?
Inspectorul Charnforth?
"Cineva a facut o greseala.
E o greseala simpla si poate trece usor neobservata.
Aproape ca am facut-o si eu."
Oh!
Oh, um...
- Spitfire-e, Sammy. - In buzunar. Buzunarul.
Ah.
- Multumesc. - Asa.
Cand... cand speram sa va mai vedem pe ecrane, D-le. Hilliard?
Chiar asa, cand?
Pai se pare ca Baker Films are un scenariu in lucru despre Dunkirk.
Mmm?
Se pare ca vei lucra aici.
Ei vor un titlu.
Nu am inceput inca sa-l scriem.
Si mai intreaba si de locatii.
Vrei sa fac si distributia?
- Nu ma ispiti. - O barca, o plaja, doua gemene.
- Asta e tot ce primesti. - Incearca Devon.
Sau Dunkirk. Poti merge sa investighezi tu insati.
Ea... e transferata aici ca sa ne spioneze.
Nu-i spui nimic, ai inteles?
O sa ne vina toate departamentele guvernului pe cap sa-si bage pilele.
Biroul. Pe Parfitt l-ai cunoscut.
Coleg de scriere. Incantat sa te avem printre noi.
Faceti cunostinta.
Asadar, ce crezi?
Uh, ca tata, lasa un gust amar.
Marinar betiv, perspectiva e buna, totusi.
Sa-l facem unchi. Unchiul Frank.
- Yeah. - Beat, in cala.
Se trezeste in Dunkirk.
Preia comanda cand vede Stukas-urile.
Ne face sa radem, si incaseaza un glont in actul trei.
- Viata comica, moarte tragica. - Lacrimi din belsug.
Mda. Primul tip, un individ in Franta, trebuie sa fie un iubit.
- Al lui Rose sau al lui Lily? - Amandorura.
Amandoua? Cum arata ele?
Rusinoase, tacute. Lily abia vorbea.
- Una tacuta, una vorbareata. - Amandoua sunt tacute.
- Nu si daca vrem dialoguri. - Ce varsta au?
- Treizeci? - Ah, minunat.
Titlu provizoriu, Fetele batrane din Margate.
Sunt din Southend.
Douazecisiunu, Lily dulce, Rose infipta. Rose se alege cu iubitul.
"Iubito, nu puteam muri
fara sa mai vad albastrul ochilor tai pentru ultima oara."
- Poti folosi asta, din partea mea.
Cum il cheama pe iubit?
Eric. Eric Lumb.
Auzi zgomotul ala?
Alea sunt 200 de femei insarcinate intre 1 si 9 luni
jurand ca-si vor numi baietii oricum inafara de firavul Eric.
- Asa ca da-mi un nume de erou. - John.
- Plictisitor. - Johnnie.
- Mmm-hmm. - El trebuie sa reuseasca sa se intoarca.
- Ranit. - O situatie riscanta. O salvare.
"Nu fi nebun, Johnnie. Acolo este un lunetist!"
- Da. Mm... - Isi salveaza comandantul... - Mmm...
Isi salveaza camaradul, soldat...
Salveaza cainele!
Dar n-a facut-o. In realitate n-a facut-o.
E film, D-ra. Cole.
Adica viata reala cu partile plictisitoare indepartate.
Nu confunda faptele cu adevarul si pentru numele lui Dumnezeu,
Nu lasa pe niciuna din ele sa stea in calea povestii.
Acum cunoastem inceputul. Johnnie in Franta.
- Stim si cum se termina. - Acasa, in siguranta.
Si mai stim ca undeva intre ele
avem un caine, Dunkirk,
defectarea motorului si moartea unchiului.
Nu ne mai ramane decat sa umplem golurile.
Il cumpar.
Cu banii jos.
Spune-i chirie, spune-i cum vrei, dar eu nu plec din Londra.
- Hmm! - Scuze. O noapte grea.
Buckley, Parfitt, sedinta chiar acum. Ministrul Transporturilor de Razboi.
Se pare ca au auzit zvonuri despre scenariul de film propus de voi.
Pare sa-i ingrijoreze faptul ca defectarea motorului lui Nancy Starling
poate provoca o erodare morala a increderii in calitatea ingineriei Britanice."
Ea a fost. A naibii spioanca a ministrului.
Si daca nu e vorba de motor? Daca ar fi elicea?
Se blocheaza in niste resturi plutitoare,
Unchiul Frank intra in apa s-o deblocheze, este impuscat,
si fetele trebuie sa termine treaba sub focul inamic.
- Nu fetele. - Nu fetele?
- Nu. Ah, Johnnie. - Johnnie?
- Exista ecou in camera asta? - De ce el?
- Pentru ca el este eroul. - Si?
Pai cum stim ca este erou daca nu face niciun act de eroism?
Pai, il cheama Johnnie.
Incerci sa te lupti cu mine, D-na. Cole?
Johnnie nu poate intra in apa. E ranit, ranit grav.
O taietura barbateasca pe biceps, pentru Dumnezeu.
N-o sa-si verse matele prin pantaloni.
Asta e povestea lui Rose si a lui Lily si tu nu le lasi sa faca nimic.
- Ele se duc la Dunkirk. - Si Johnnie le aduce inapoi, acasa.
Ele sunt fete. Fetele nu vor sa fie eroi.
Ele vor sa aibe eroul. Ele vor sa fie avute de el.
- Tom, taxiul. - Oh!
Si daca vipera aia roscata isi mai baga nasul
dincolo de usa biroului cand noi suntem plecati, esti concediata.
Si sa nu crezi ca nu o sa stiu. Ii simt mirosul cremei de ras in aer.
Si altceva?
Daca esti atat de hotarata sa-ti sustii feminitatea, ai putea fi mai ordonata!
Am auzit zgomot de mobila.
"Ingeri ai Marii. Spintecand valurile.
Doua spre Dunkirk. Trei spre Dunkirk.
Dunkirk sau bust. Busturi spre Dunkirk."
Undeva in lume exista un glont cu numele omului asta pe el.
El de ce nu a fost recrutat?
Adica, Parfitt e prea batran, dar Buckley...
Baker a convins pe cineva
ca Buckley este mai folositor efortului de razboi cu o masina de scris.
Dar n-o sa dureze.
O sa ajunga in uniforma, ca oricare alt baiat al mamei.
Asta daca a avut vreodata o mama.
Mai degraba, Parfitt l-a gasit intr-o carciuma,
germinand spontan in rumegus.
Stii, multor barbati le este teama
ca n-o sa ne mai intoarcem in cutiile noastre cand toate astea se vor termina.
Asta ii face sa fie belicosi.
Ceva e schimbat aici.
Am facut ordine. Ce s-a discutat la sedinta?
Am prezentat schimbarile propuse de noi. Le-au acceptat.
- Ce-i asta? - Pranzul.
Fetele pot pilota barca spre casa, bine?
Pot pilota nenorocita de barca.
Din partea mea, pot sa comande intreaga flota.
Dar Johnnie deblocheaza elicea.
Hmm.
Ai intarziat. Mi-am permis sa dau comanda.
Scuze. Avem oaspeti care vor sta la noi, prieteni din Polonia.
Lucrurile merg foarte rau in Europa.
Nu este tocmai un picnic nici aici, daca n-ai observat.
Nu mai gasesti un chelner decent in SoHo de cand a intrat Italia in razboi.
I-a adunat pe toti ca inamici ai statului,
inafara de Geppetto cel de colo care, aproape sigur, e spion.
Cerberus!
- Ugh!
Isuse, o oaie moarta?
- Ugh. - Nu e tocmai dupa cartela,
dar Cerberus nu poate trai doar cu coji si resturi.
Ugh...
Sophie o s-o fiarba si o sa-i faca o supa.
Norocos baiat.
Pai poate sora ta ar accepta sa ma hraneasca si pe mine,
daca nu cumva chiar mi-ai gasit ceva de lucru.
Deci, ai citit comentariile lui Baker legate de filmul despre Dunkirk?
Trancaneste chiar mai bine decat te-ai fi asteptat.
Evadarea lui Johnnie din menghina de otel a masinii de razboi Germane.
Salvarea cainelui... foarte buna.
Aici, baiete, aici.
No, no. No, not you, Cerberus.
Totul depinde bineinteles de cine au planuit s-o joace pe Rose.
Unchiul Frank?
"O epava umana"? Sammy!
"Saizeci de ani. Pare mai in varsta de atat"?
Rolurile de oameni in varsta nu sunt ca sa-ti bati joc de ele, Ambrose.
- Gravitate. Experienta. Maturitate. - Ugh.
Noi toti avem de jucat un rol in infrangerea lui Hitler.
Nu rolul asta. E un rol de cadavru. Moare inainte de sfarsitul actului trei.
Dl. Smith.
- Mmm-mmm. - Dl. Hilliard.
Ambrose, trebuie sa intelegi...
Tu, eu, industria, acum toti suntem in slujba razboiului.
Razboiul. Razboiul.
La naiba cu blestematul de razboi!
Razboiul a luat caimacul, si noi am ramas doar cu zerul ranced!
Imi pare rau ca a durat atat de mult.
Pe Marylebone Road era un crater de bomba. Oh!
Nu mi-a spus nimeni ca avem sedinta.
Nu, incercam sa tinem intalnirea asta sub tacere deocamdata.
Se pare ca in departamentul d-lui. Swain exista cineva
care cunoaste pe altcineva care spune ca surorile Starling nu au ajuns pana la Dunkirk.
Ca motorul lor s-a stricat inainte sa iasa din apele Britanice.
Pacat. Pacat de toate astea, pe bune.
Prima voastra schita era atat de buna.
- Pai... - Deci surorile Starling au mintit?
Ce importanta mai are?
Pentru Dumnezeu, bineinteles ca are importanta. Nu este adevarul.
Adevarul este ca au furat o barca de la un om care le teroriza
si au plecat sa traverseze 50 mile pe mare catre un razboi.
- Nu au ajuns acolo. - Pentru ca li s-a stricat motorul.
Asta e un adevar pe care nu-l vom spune. Aparent e o defaimare morala.
Noi ne alegem adevarul. Nu asta este scopul?
Spunem ca se bazeaza pe o poveste adevarata.
Atunci n-o mai spuneti.
Oh, Christoase, omule, se presupune ca tu esti cel cu propaganda!
700 nave au plecat spre Dunkirk. 338,000 oameni s-au intors.
Nu spune ca e dupa o poveste adevarata.
Spune ca e dupa 100 de povesti adevarate.
- O mie. - 338,000.
Dunkirk, cea mai mare retragere din istoria militara,
sau miracolul care ne-a redat focul in suflete?
Foarte bine, continuati de unde ati ramas. Ma asteapta o masina.
Nu veti regreta. Multumesc, d-le Swain.
Buckley!
Sezi. Sezi.
Nu-mi pasa ca ai mintit.
Imi pasa ca ne-ai mintit pe noi.
Nu castigam destul.
Ellis voia sa ma intorc in Tara Galilor.
Si ce, nu puteai suporta sa ratezi bombardamentele de aici?
Imi pare rau.
Bine, cel putin Parfitt se va simti usurat.
Sotia lui, Mary, este invalida.
Ziua plateste o infirmiera, dar noaptea trebuie sa o ingrijeasca el.
Cand i-am spus ca vrei mai mult decat salariul de minister,
era ingrijorat ca si tu ai o situatie asemanatoare,
cu sotul tau ranit in razboiul spaniol.
Atunci sa...
Vrei sa mai vin maine?
La ce ar ajuta sa te pierd?
Cine naiba altcineva crezi ca va scrie dulcegariile?
Munca ta e buna, d-na. Cole.
Faci o treaba buna.
Buna, Catrin.
- Buna. - Buna.
Ellis?
Tocmai i-am vazut pe Perry si Conroy. Ai avut prieteni in vizita?
Am primit o scrisoare.
O comanda sa documentez stricaciunile bombardamentului in provincii,
si o expozitie la Londra imediat dupa aceea.
- Galeria Nationala.
Oh, Ellis.
Crezi ca vor fi trenuri Duminica?
Ca va trebui sa fiu inapoi in Londra Luni dimineata.
- Ce tot spui? - Cand vin sa te vad.
Pai vei fi cu mine, prostuto.
Da, desigur.
Dupa ce vom termina scenariul.
Pai poti sa renunti la el chiar acum, cu siguranta.
Dar nu vreau sa renunt.
Nu vreau sa-i las de izbeliste.
Nu, sigur ca nu.
Deci voi pleca Luni si ma voi intoarce in Londra pentru expozitie.
Presupun ca nu este asa departe.
Nu, nu este asa departe.
Si o sa te vizitez cat de des voi putea.
Bine, atunci.
Vitelul lipseste. Am comandat cotlete Milaneze...
si budinca de gris.
Dvs. sunteti Dl. Ambrose Hilliard?
Da.
Eu sunt Sophie Smith, sora lui Sammy.
Ah.
Biroul lui.
Noaptea trecuta a muncit pana tarziu. A fost bombardat.
M-au rugat sa-l identific.
Nu sunt in stare.
D-le. Hilliard?
Mi-e teama, draga mea, ca cineva a facut o greseala.
Aproape ca am facut-o si eu.
Vedeti, Sammy Smith are doua degete lipsa la mana stanga.
Imi pare rau, am incercat din greu sa...
sa reconstituim o persoana intreaga.
Pentru rude.
Oh!
El este? El este prietenul dvs.?
Agentul meu.
Da.
El este.
Puteti sta cu noi daca doriti.
E foarte liniste. Sunt sigura ca va putem face loc.
Multumesc.
D-nei Cole, Cu cele mai bune urari, Lily si Rose Starling.
P.S. Speram ca filmul merge bine.
La multi ani, D-le. Hilliard.
Cred ca lui Sammy ii placea vitelul. Si dvs. il recomandati?
Nu este chiar vitel in sensul celui de dinainte de razboi.
Oh.
Um, acum ca Sam...
Acum ca fratele meu s-a dus,
Trebuie sa gasesc ceva de care sa ma ocup.
Am responsabilitati, dependente.
Asa ca am hotarat sa ma ocup in continuare de agentie.
Inteleg ca Sammy a discutat cu dvs. filmul lui Baker despre Dunkirk,
rolul unchiului betiv. - Nu!
Stiti, dupa asemenea conversatii cu fratele meu i-as fi spus,
"Ce ai de pierdut daca esti sincer, Sammy?
Explica-i omului ca are 63 de ani, nu 36.
Si ca acel scurt moment de faima ca Inspector Charnfort..."
Charnforth! Inspectorul Charnforth!
Va rog, fiti calm, D-le. Hilliard.
Sunt perfect de calm.
Ceea ce vedeti este manie controlata, temperata cu o detasare rece ca gheata.
Este una din multele emotii subtile de care e capabil un actor bun.
Trei saptamani in locatie, in Devon,
urmate de trei saptamani intr-un studiou Londonez.
In prezent sunt doar noua filme in pre-productie in studiourile Londoneze.
Niciunul din celelalte nu detine un rol pentru dvs..
Sper ca posed si eu unele din calitatile fratelui meu, D-le. Ambrose.
Totusi nu posed si atasamentele sale sentimentale.
Nu voi pastra clienti neprofitabili in agenda.
Vitel, doua portii, va rog.
Oh, si budinca de gris?
Excellenta alegere.
Prea lung. Renunta la jumatate.
- Care jumatate? - Jumatatea de care nu ai nevoie.
- Ce se intampla?
Arati de parca n-ai dormit de o luna.
Sunt bine.
Doar ca mi se parea mai usor cand se intampla in fiecare noapte.
Cel putin stiai la ce sa te astepti.
Pai eu nu am cunoscut niciodata bucuriile casniciei...
- Bombardamentele. - Ah.
Am crezut ca poate au fost prea multe calatorii lungi ca sa-ti vezi sotul in provincie.
Nu chiar.
E greu, stii? Trenurile.
- Bine, atunci.
Ce e acolo?
- E Franta, unchiule Frank. - Oh.
- Oh!
Asta-i Hitler!
- Ce dracu? - Sedinta, acum, cu Dl. Swain.
Rahat. Aproape am ajuns sa lansam scenariul pentru filmari.
- Vor sa mergeti toti. - Oh, nu.
Oh, nu-ti face griji. Toata traba aia e moarta si ingropata.
Nu, de data asta o sa fie vreun amiral in retragere, in haina de piele
pentru ca am gresit viteza vantului din ziua respectiva.
Oh, oare v-am spus? E la Whitehall.
Ministerul de Razboi.
"Putini dintre noi, noi putinii fericiti,
noi, gasca de frati.
Pentru ca cel care isi varsa sangele cu mine, va fi fratele meu.
Iar domnii din Anglia care acum dorm
se vor simti blestemati ca nu au fost aici,
iar barbatia lor pretinsa va fi fara valoare
in fata vorbelor celor ce-au luptat in ziua de Saint Crispin."
Puterea artei dramatice.
Ah...
America.
Declarata ferm impotriva implicarii militare intr-un razboi pe care-l considera treaba europenilor.
Sunt convins ca nu-i nevoie sa va spun
cati oameni merg la cinematograf in fiecare saptamana in tara asta.
- Treizeci... - Treizeci de milioane.
Iar in America, numarul este aproape de 90.
Dl. Churchill este convins ca filmul,
filmul vostru in particular,
ne ofera o ocazie unica de a prezenta cazul nostru poporului american.
Ei se tem ca noi suntem deja batuti.
Voi aratati ca noi continuam sa luptam.
Ei cred ca tara asta este dominata de o elita a clasei superioare.
Voi prezentati o viziune a Britaniei
in care eroii sunt oamenii muncitori, obisnuiti.
Dar mai important decat orice,
filmul vostru se ocupa direct de experienta feminina,
pentru a le arata surorilor voastre americane
ca asta e un razboi in care ar trebui sa lupte
si fii, sotii si fratii lor.
Desigur, daca dorim ca America sa asculte, trebuie sa le dam si pe cine sa asculte,
un personaj cu care se pot identifica in mod real.
- Vreti sa introducem si un american in film? - Chiar asa.
Ideal ar fi sa distribuim o vedeta cu legaturi britanice,
un Cary Grant sau un Errol Flynn,
dar razboiul nu asteapta dupa disponibilitatea programului celor de la Hollywood.
Si apoi credem ca avem pe cineva mai bun.
Carl Lundbeck.
Baiat american, stramosi norvegieni.
Inainte de razboi imprastia ingrasaminte din avion la ferma parintilor sai din Michigan.
Cand Germania a invadat Norvegia,
Carl a venit in Anglia sa se inroleze in RAF...
unde s-a simtit aproape ca acasa
Somonii nu sunt singurele creaturi
care ar trebui sa se fereasca din calea locotenentului zburator Lundbeck
Pana acum a doborat 24 avioane germane,
pentru care Britania i-a dat recunostinta sa.
Un erou adevarat.
Un exemplu pentru toti ceilalti americani, si, dupa cum cred ca spuneti voi,
aparatul de filmat il iubeste. - Da.
Chiar si mai mult daca ar fi in Technicolor.
Color? Cred ca pot sa rezolv.
Dar nu a fost nici un american la Dunkirk.
Pedant.
Fa-ti bagajele, d-na Cole. Veniti la Devon.
Ceainice dragute din cupru, ceainice dragute din cupru
Ceainice stralucitoare din cupru, ceainice stralucitoare din cupru
Trebuie sa-mi iau un ceainic, Trebuie sa-mi iau...
Trebuie sa-mi iau un ceainic, Trebuie sa-mi iau un ceainic.
Ceainice dragute din cupru,
Aproape am terminat.
Nu, ai terminat de tot.
Daca mai aud fututul cuvant "ceainic" inca o fututa data,
O sa gasesc unul si o sa ti-l indes in cur.
- Bagat lateral. - Mm...
Scuze.
Ma gandesc cu putina vopsea Fuller prin par si gene.
Dumnezeule. Vopsea Fuller?
Pai vreau sa-ti fac sprancenele cu adevarat salbatice, intelegi,
sa iasa in evidenta in directii diferite.
- Directii diferite? Ce, tu... - Si apoi...
Prefer mai degraba sa am patru cuvinte sincere decat 50 de pagini de prostii.
- Deci tu o joci pe Rose... - Nu, eu o joc pe Rose.
Iar eu o joc pe Lily.
Scenariul asta este cel mai bun pe care l-am citit de nu mai stiu cand.
- Nu crezi? - Pai...
- Wyndham Best. Il joc pe Johnnie. - Johnnie?
- Soldatul. - Ah.
Sau eroul, daca doresti.
...un documentar despre docherii din Clydeside.
Asa. Pe cine avem noi aici?
Ah, Alex, te superi daca te insotesc?
Creatori de documentare si autenticitate.
- Zerul ranced.
Buckley, ascunde-ma, ascunde-ma.
Ce?
Unchiul Frank. Dl. Hilliard.
- Stiai ca o sa fie aici. - Da, dar nu ma asteptam sa fiu si eu.
- Se simte bine?
Il evita pe Hilliard. O experienta nefericita.
- Carnala? - Ce? Nu.
Oh, aia? Oh, nu mi-as face griji pentru aia.
El e actor.
Inafara de cazurile in care scrii o cronica despre ei, faci sex cu ei sau amandoua simultan,
nu-si amintesc de tine.
Uh, doamnelor si domnilor,
Am privilegiul sa va prezint
unui tanar caruia ii datoram foarte mult cu totii.
In curand il vom restitui RAF pentru un gen de actiune foarte diferit.
Pana atunci el este propriul nostru american.
Dl. Carl Lundbeck.
- Sal'. Buna. - Alex Frayle, regizor.
Sal'. Ma bucur sa te cunosc.
Wyndham Best. Ce mai faci? Il joc pe Johnnie.
Carl Lundbeck,locotenent aviator.
- Sal'. - Buna.
- Dl. Hilliard. - Daca inteleg eu bine...
Dl. Ambrose Hilliard.
Da.
Domnule, am vazut toate filmele cu Inspectorul Charnforth care au existat vreodata.
Obisnuiam sa ma intorc si sa le vad din nou.
Oh!
"Vedeti, cineva a facut o greseala."
"O greseala simpla dar usor de trecut neobservata."
Da! Oh!
D-le, trebuie s-o sun pe mama.
Iata arma noastra secreta.
Acum sa-i gasiti loc in scenariu. Fara scuze si fara bonuri de la bar de decontat.
- Dumnezeu sa binecuvanteze America. - Dumnezeu sa binecuvanteze America.
- Ei bine, e foarte chipes. - Oh, haide!
Bine, si ce cauta un american la Dunkirk?
Nu, ignora asta.
Ce nu face? - Nu lupta.
- Da, si atunci ce poate fi? - Un preot?
- Nu, ne trebuie un erou. - Nu stiu...
- Scriitor de calatorii? Ziarist? - Ziarist.
Yancheu uns cu toate alifiile care poate conduce eroic o barca.
Nu mai ciupesti nimic din actiunile pentru Rose si Lily.
Dar nici nu schimb intreaga structura.
Poate cineva sa le dea o mana de ajutor, acolo?
Pana sus.
Bineinteles, ironia este ca,
ne-au dat pe mana unui regizor de filme documentare.
Asta nu va dori oricum, dialoguri.
O sa fie numai plase pescaresti si copii locali jucand fotbal.
Dar daca pe american il face erou nu ceea ce face,
ci ceea ce nu face?
Se indragosteste de Rose,
dar nu vrea sa se interpuna intre ea si Johnnie.
Autosacrificiu, asta e noblete.
- Doar daca are vreo ocazie. - Poate ca are.
Poate ca ea il place pentru ca el este genul care ar lasa-o sa repare elicea.
Da-i un nume ziaristului nostru.
Joe.
Doar tipii unsi cu toate alifiile au doar nume de botez.
- Buckley. - Atins.
Si tu cum te numeai inainte sa devii Cole?
Catherine Pugh.
- Catherine? - Catrin este versiunea galeza.
A fost ideea lui: o galeza frumoasa merita un nume galez frumos."
Si care ar fi fost limita?
"Cardiff Cole.
Caerphilly Cole. Coalmine Cole."
- Hei!
Alea au fost chips-urile mele!
Binee, Catherine Pugh, tu vii cu mine!
In regula.
- Brannigan, Johnnie, pozitiile.
- Nu. Oh, nu, multumesc. - Lasa... Lasa-ma.
Liniste, va rog. Liniste, va rog, toata lumea.
Multumesc.
O sa pocnesc din degete ca semnal pentru un foc de lunetist.
Sa fie doar un semnal slab, te rog.
Este greu sa-i explic unui ne-actor,
dar vreau sa reactionez la lunetistul de acolo
si nu la pocnetul din degete de aici. Intelegi?
De fapt nu e nici o sansa sa se traga vreun foc de arma de acolo, nu?
- Nu. - Exact.
Incepem filmarea. Sunetul?
Sunetul merge.
Dati viteza.
Dunkirk film, scena 17, cadrul 1.
Succes, locotenente Lundbeck.
Actiune!
- Aici, baiete.
- Aici.
Hai, baiete.
Nu fii nebun, Johnnie. Acolo este un lunetist.
Si are un prieten. E o carabina 98 Kurz.
Cea mai buna arma de la Win...
...chester 73 incoace.
Imi pare foarte rau. Mi-e teama ca am ratat replica.
Taiati.
Isuse.
Douazecisitrei de cadre.
Si ne-am oprit doar pentru ca s-a terminat pelicula.
Biroul de Razboi l-a vrut. Distribuitorii l-au vrut.
Si nu s-a gandit nimeni sa-l puna la un nenorocit de test?
Pai, nu-l putem inlocui?
Filmul asta are de jucat un rol semnificativ
in prezentarea problemei noastre nationale in fata publicului american.
- El este sablonul. - Daca ingramaditul asta de yancheu ramane,
filmul esueaza si problema nationala o data cu el.
E un baiat curajos.
Am putea tu sau eu sa fim atat de curajosi?
Dl. Baker se simte bine?
- A pierdut unul din nepoti. - Oh...
- Lovit de tramvai la plecarea din statie. - Oh!
E cu atat mai dureros pentru ca a fost pentru nimic.
- Bietul domn Baker. - Nu este niciodata pentru ceva.
De ce crezi ca oamenilor le plac filmele?
Pentru ca povestile sunt niste structuri.
Ele au forma, un scop, un inteles.
Si chiar si cand lucrurile iau o intorsatura proasta, tot fac parte dintr-un plan, stii, este...
Exista un rost.
Nu ca in viata reala.
Tu nu crezi in ceva, nu?
Am crezut ca asta o sa fie un film bun.
Cum ai ajuns sa faci asta? Adica sa scrii.
Parfitt.
El facea comedii pentru Baker.
Obisnuiam sa colectionez gag-uri auzite pe strada
si sa i le vand la carciuma.
Phyl crede ca te-ai nascut in carciuma.
Am petrecut destul de mult timp in ele cand eram copil.
Tatal meu a fost soldat, in ultimul razboi.
Problema cu barbatii care sunt trimisi la razboi, d-na. Cole,
este ca unii dintre ei nu se mai intorc deloc,
altii se intorc eroi...
iar altii se intorc betivi si batausi mizerabili.
Era mai bine pentru mine sa nu fiu in calea lui.
- In carciuma. - Sau la filme.
Mi-au placut filmele mai mult.
Din cand in cand trebuie doar sa faci unul care sa merite,
sa merite o ora si jumatate din viata cuiva care vine sa-l vada.
Chiar am crezut ca asta va fi acela.
Al naibii yankeu.
Ar fi in regula daca doar l-ai privi.
Reducem replicile lui Lundbeck la strictul necesar si ii dublam vocea.
"Nu eram acolo la inceputul povestii,
dar totul a inceput intr-un mic sat pescaresc din Anglia."
Da, da. Incoerenta, autenticitate.
- Dar el tot nu poate sa interpreteze. - Nu, nu, chiar nu poate.
Dar Hilliard poate, asa ca il punem pe Hilliard sa-l antreneze,
un gen de spectacol de imitatie ad hoc,
astfel incat yankeul sa stie ce are de facut.
Domnilor, mi-e teama ca s-a facut un fel de intelegere gresita.
Eu sunt un actor, o chemare luata oarecum in deradere,
dar care totusi imi apartine.
Poate pentru ca noi suntem angajati intr-o actiune de imitare a vietii,
s-a format ideea gresita ca orice vietate poate face ce facem noi.
V-ati convins deja ca nu este asa,
iar pentru asta va ofer cele mai sincere pareri de rau.
Dar eu sunt un actor.
Eu imi cunosc doar arta mea.
Despre predat, antrenat si spectacole de imitatie,
despre aceste lucruri mi-e teama ca nu stiu nimic.
Imi pare rau ca va dezamagesc.
Mr. Hilliard, aveti dreptate.
Aveti dreptate in tot ce ati spus.
Este vorba de respectul pentru arta si pentru artist.
Asta ma face sa ma gandesc cat de mult am gresit,
creindu-i unchiului Frank doar latura comica.
Da, este un betiv si un clovn,
dar mai este totodata si unul din cei care si-a sacrificat fiul unui razboi
iar acum nepotul altuia.
Daca noi servim acest adevar,
si va dam un unchi Frank care sa merite cu adevarat timpul si talentul dvs.,
ati putea oare lua in considerare sa puneti acelasi talent si acelasi timp
in ajutorarea d-lui. Lundbeck si a filmului?
Mmm.
Cred ca nu am fost prezentati cum se cuvine.
Eu sunt Catrin Cole. Sunt unul dintre scenaristi.
Catrin, ramane intre noi, o sa-i facem sa planga pe culoarele cinematografelor.
Vreau sa-i transmit lui Ellis ca nu voi fi acolo pentru vernisajul sau.
O sa aranjez o telegrama. Cel putin atat pot face.
Timpul si talentul... a fost bine.
Le-ai pregatit dinainte?
Expozitia lui dureaza doar doua saptamani.
Te ducem inapoi in Londra inainte sa se inchida.
- La naiba!
- Prinde! - Multam.
Johnnie Lumb.
Kent, Anglia. Tu?
Brannigan. Made in America dar nu pentru export.
- Si ce faci aici? - Incerc sa ma intorc.
Elicea s-a blocat.
Daca as putea sa tai aici ca s-o eliberez...
Grabeste-te, unchiule Frank.
Oh!
Hei! Hei, ce faci!
Unchul Frank?
Am s... ssc... scapat cutitul.
William... Archie...
Baietii... mei.
Baieti, ati fost plecati atata amar de vreme...
De ce nu mi-ati scris ca ati ramas in Franta?
As fi... as fi putut sa va aduc acasa.
Puteam... puteam sa va car pe amandoi...
...acasa.
Zilele astea esti sarea si piperul, nu-i asa?
- Noapte buna, Buckley. - Noapte buna, d-na. Cole.
- Ceainic dragut din cupru. - A trecut un veac de cand...
- Ceainic din cupru stralucitor. - A trecut atat de mult de cand...
Ceainic dragut din cupru. Ceainic din cupru stralucitor.
Si iata-l. Dunkirk.
Blimey! Suntem atat de multi. Nu vor reusi niciodata...
D-na. Cole?
Nu ne vor putea scoate pe toti de aici.
Uh, unde... Unde este?
- Multumesc. - Taiati!
Va rog, ar putea cineva sa-l scoata pe dl. Hilliard din Dunkirk?
- Gasiti-o pe d-na Cole! - Bilet de tren.
Cartela pentru ratii. Autorizatie de calatorie.
Oh, nu te ingrijora. Dl. Hilliard n-o sa observe ca ai plecat...
Nu e vorba de dl. Hilliard. Este Ellis.
O sa fie atat de dezamagit ca am lipsit de la vernisaj,
si nu am aparut pana in ultima clipa.
Nonsens. Sotul dvs. este un barbat norocos, d-na. Cole.
Sunt sigura ca stie asta.
Nu este sotul meu.
Adica nici nu este sotul altcuiva. Doar ca...
De fapt nu suntem casatoriti.
Mi-am cumparat inelul singura in Woolworths.
- Inteleg. - Suficient de indragostita ca sa fug cu el.
Dar destul de cuvincioasa ca sa-mi pese de ce cred ceilalti.
- Aa, in spate... - E timpul sa pornesti.
Hilliard te cauta.
Vrea sa discutati ce ai scris despre moartea unchiului Frank.
- Tu ce parere ai? - Prea lung, evident.
Dar inafara de asta...
Ultimele lui clipe,
crezand ca Brannigan si Johnnie sunt fii pe care i-a pierdut in ultimul razboi...
- Ei bine... - Hmm.
"E atat de mult de cand ati plecat."
- Pe bune. - Hmm.
Totusi cred ca ne trebuie putin mai mult in ceea ce priveste... of, um, reactia.
Oh, Imi... imi pare foarte rau d-le. Hilliard,
dar d-na. Cole trebuie sa prinda un tren.
- Ce? - Trebuie sa plece.
- Ce... - Este...
- Este o problema personala. - Oh.
Pai se intoarce pana diseara?
- Haidetti sa va facem machiajul. - Hmm.
Va sta foarte bine cu palaria.
Serios?
Gin.
Dl. Hilliard o sa fie foarte suparat.
Oh, o sa dam vina pe transportul pe timp de razboi.
- Batranul o sa se descurce cu mine.
Asadar...
Positiile! Positiile!
Toata lumea, va rog pastrati linistea pentru un cadru.
Don't stand under any thousand-pounders.
Regizorul vrea sa vorbeasca cu dvs.
Lasa-ma sa ghicesc: imi anuleaza proba pentru costumul cainelui.
Nu, nu a spus despre ce.
Spune-i ca nu m-ai gasit.
Dar... dar v-am gasit.
Ba nu.
Esti obosit.
Te sprijini de balustrada vasului,
Johnnie, ranit, e cuibarit in bratele tale.
Oh, uh, nu, multumesc.
Privesti in sus,
si vezi venind spre tine, traversand puntea,
o viziune a dragostei.
Si spui...
Ai grija. Pustiul este destul de distrus.
Tot spunea ceva despre o fata, Nancy.
Banuiesc ca tu esti aceea.
Ok.
Actiune.
Ai grija. Pustiul este destul de distrus.
Tot spunea ceva despre o fata, Nancy.
Banuiesc ca tu esti aceea.
La care ea raspunde...
Ooh.
Eu sunt Rose. Asta este Nancy. The Nancy.
La care tu spui...
Rose...
Stii, cineva cu douazeci de ani mai tanara si cu alte inclinatii,
aproape ca ar fi tentata.
Cat... Catrin...
Catrin!
Cat, nu ma face sa alerg.
Mereu vor fi asa, nu?
Mai tinere, in admiratie pentru tine, asa cum am fost eu.
Oh, haide, Cat, ai avut de ales.
Nu m-ai ales pe mine.
Ma intorc in cateva zile sa-mi iau lucrurile.
Oh, pentru Dumnezeu, apartamentul iti apartine.
Tu esti cea care a platit chiria.
Oricum, eu plec maine la Manchester.
Au hotarat sa faca expozitia itineranta.
Asadar este un succes?
Este un succes.
Ma bucur.
Hmm.
Stii, prima oara cand te-am pictat inafara otelariei...
poate ar fi trebuit sa nu te reprezint plecand.
Oh, nu stiu, Ellis.
poate n-ar fi trebuit sa ma faci asa de mica.
Biletul dvs., doamna.
Calatorie placuta. Urmatorul, va rog.
- Vaduve de razboi.
- Poftim.
Vaduve de razboi.
? Nu mi-e frica de intuneric ?
- ? Tie iti este? ? - ? Tie iti este? ?
? Vai, dar e frumos in intuneric ?
- ? Cu luna ? - ? Luna ?
- ? Si cu tine ? - ? Si cu tine ?
? Cand mergem sa hoinarim prin parc, noaptea ?
? Oh, intunericul e un avantaj ?
? Cui ii pasa ca suntem fara lumina ?
? Luna nu poate fi acoperita ?
? Te vad zambind in luciul tigarii ?
? Desi imaginea se estompeaza... ?
Dunkirk la conserva.
Done-bloody-kirk.
? Luna nu poate fi acoperita ?
? Te vad zambind in luciul tigarii ?
? Desi imaginea se estompeaza prea repede ?
? Vad totusi tot ce vreau sa aflu ?
? Luna nu poate fi acoperita ?
? Noi nu ne vaicarim ?
? Nu ne ingrijoreaza alarmele ?
? Dar cand te impiedici ?
? Te impiedici direct in bratele mele ?
Prea tinere.
- Varsta combinata. - Prea tinere de doua ori.
? Si ca lumina dragostei din ochii tai ?
- ? Luna nu poate fi acoperita ? - O bautura?
- Foarte bine. - Multumim.
- Tu urmezi. - Oh, nu. Nu, nu, nu.
Oh, taci, Ambrose, stii ca vrei.
Bine. "Cimbru salbatic de munte" in Fa Major.
Iata-l.
? O, vara vine ?
? Si copacii infloresc gingas ?
? iar cimbrul salbatic de munte ?
? Creste alaturi de buruiana ?
? Vei pleca, fetito, vei pleca ?
? Si noi toti vom merge impreuna ?
? Sa smulgem cimbrul salbatic de munte... ?
Deci, cum a fost londra?
Liniste. Niciun bombardament de Marti.
Ma refeream la expozitie.
De mare succes.
? Adevarata dragoste va veni ?
Si artistul tau?
Asemeni.
Pai de ce nu ai ramas?
Stiai ca o sa te acopar.
M-am gandit la ce a spus dl. Hilliard
despre nevoia de reactie la monologul mortii.
Mincinoaso.
- Scuze.
? ...un turn ?
? Din fantana pura de cristal ?
Hmm.
? Si acolo voi uda ?
? Toate florile muntelui ?
? Vei pleca, fetito, vei pleca ?
? Si noi toti vom merge impreuna ?
? Sa smulgem cimbrul salbatic de munte ?
? Toate din jurul buruienilor inflorite ?
Luna bombardierelor.
Cineva o s-o aresteze.
Asadar...
Inca doua zile in Devon.
Londra pentru filmarile de studio.
Si apoi?
Inapoi la barfe si morcovi?
Nu stiu.
Swain vorbea despre un alt proiect.
Gardienii raidurilor aeriene.
O sa fie si romantism.
Nu stiu.
- Tine.
O sa-ti fac rost de un birou adevarat.
Ma insor cu tine.
Ce?
Eu sunt deja casatorita.
Nu, nu esti.
A fost privata.
A fost o conversatie privata.
A trevuit sa cumperi singura inelul in Woolworths.
Cand au venit vremuri grele, a incercat sa te trimita inapoi in Tara Galilor,
si tot el este dezamagit de tine?
El este un prost nebun dar nu atat de nebun ca tine.
Ti-a schimbat numele, pentru Dumnezeu!
Unde este mandria ta?
Cum indraznesti?
Tu nu ai pe nimeni. Nu stii.
- Stiu ca meriti mai bine. - Tu?
Tu esti mai bine?
Catrin... eu... eu...
Cred...Cred ca tu esti sarea si piperul.
Si eu cred... ca esti un mizerabil betiv si bataus.
Vino, iesi din apa.
- Taci!
Vorbeai de locotenentul aviator Lundbeck.
Ah. Stii, a facut filmul pentru ca i s-a ordonat.
"Mi-au spus ca va fi bine
la recrutarile pentru Eagle Squadron."
E disperat sa ajunga din nou in aer, sarmanul.
- Ceai, domnule? - Multumesc.
- Oh! Um... Oh, Eu... - Doua pence, va rog.
Te rog.
Iata.
Pai atata timp cat vei primi un onorariu adecvat pentru instruire,
Nu vad nici o obiectie sa continui sa-l instruiesti.
- Onorariu? - Da. Un onorariu cu siguranta.
Voi discuta problema azi cu dl. Baker.
Mai vrei sa discut si altceva cu el?
Garderoba ta este adecvata?
Uh... Oh, nevoile tale personale au fost avute in vedere?
Mmm?
Sammy a mentionat odata ca nu-ti place sa imparti facilitatile studioului cu echipa.
Electricienii in mod deosebit?
Da. Nu trebuie sa ne plangem.
Fac tot ce pot sa te simti confortabil.
Cat despre munca, oamenii...
Oamenii par sa raspunda destul de bine la unchiul Frank.
Astept... astept cu nerabdare opinia ta.
Multumesc.
Uneori trebuie sa fii ferm.
Ti-a fost dor de mine?
Ti-ai lasat haina in cabina.
Mirosul tau l-am simtit mult timp.
Pana intr-o zi cand am intrat acolo
si tot ce am mai simtit a fost pipa unchiului Frank.
Doar ca eu inteleg,
daca lucrurile s-au schimbat.
Si poate ca glontul acela avea numele meu scris pe el.
Oh, Johnnie.
Nu te invinovatesc. Brannigan e unul la un milion.
Iar eu, nu e cine stie ce de capul meu.
Sunt doar un tip obisnuit de zi de zi.
Zi de zi.
Zi de zi pentru tot restul vietii mele.
- Buna treaba.
Un spectacol al naibii de bun, ce ati filmat pana acum.
Cand filmul va fi transpus in color, va arata minunat.
Dumnezeule, dintii americani! Pot fi oare adevarati?
Daca filmarile in studio merg pe jumatate atat de bine,
filmul asta va fi un triumf.
Exista, totusi, un subiect de ingrijorare...
Memo-ul, te rog.
...de la distribuitorii nostri americani.
Te rog sa urmaresti ce spun fara zeflemea, Buckley.
"Iubitorilor de film americani le place sa fie coplesiti.
Explozii, ciocniri, ambulante inclinate la curbe.
La fel se intampla si cu filmele de dragoste.
Cee ce voi numiti exprimare modesta ei numesc lipsa de vino-ncoa."
Americanii simt ca finalul asa cum e el acum
e prea subtil nuantat,
- prea... retinut. - Retinut?
Pai practic e ca o chemare la arme.
Grija lor e mai mult ceea ce s-ar putea numi fara ocolisuri
un triunghi al dragostei.
Trebuie sa spun, asa cum merg lucrurile in tara,
nu putem sa facem sa para ca ea l-ar alege pe american.
Pai ar putea sa fie din cauza dintilor.
Cu dinti sau fara dinti,
ceea ce vor toate partile este o solutionare
curata din punct de vedere moral si satisfacatoare romantic.
Pai, poate daca d-na Cole ar putea sa continue treaba buna cu Hilliard pe platou,
Buckley si cu mine am putea aborda noul final in birou.
O sa-ti placa in studio.
Schimbare de scena.
Excelent. Excelent.
Incet, inainte. Doi pasi.
- Priveste lateral. - Asa?
Nu, partea stanga, spre camera, profilul tau bun,
si acum ridica-ti privirea si urmareste ca si cum Stuka...
Te rog, daca nu te superi... Stuka.
- Johnnie a fost lovit!
Poti indrepta lumina incoace? Multumesc.
Poti, te rog, sa te dai la o parte?
Incercam sa aducem aici baiatul cel mare.
- Scuze. - Ceai. Scuzati-ma.
- Trec prin cadru. - Vrea cineva o ceasca de ceai?
Cred ca a fost destul de convingator,
- nu crezi? - Foarte real.
Oh, oare alea sunt pricomigdale?
Ooh!
Vor sa stie cand va fi gata.
Este pe calea cea buna.
Tot spui ca o sa trimiti noul final, dar...
- Este aproape gata. - Oh.
Da-mi de stire cand e gata.
- La revedere, Parfitt. - D-na. Cole.
S-o cautam pe d-na care ne machiaza?
Asa cred.
Vine pe deasupra. Feriti-va capetele.
O tigare?
Asta este. Bine, va rog, aliniati-o.
Aliniati-o si tineti-o dreapta. Asa.
N-am inteles niciodata care e rostul barbatilor.
Totusi, nu pot sa suport sa te vad suferind.
Oh, dar nu sufar.
Ellis s-a mutat de cateva saptamani. M-am obisnuit deja.
Nu la Ellis ma gandeam.
Scuza-ma. Doar ca...
Atunci cand filmam in Devon, pareai mereu atat de... plina de viata.
Poate ca sunt doar intr-o dispozitie sentimentala.
Proprietareasa mea a fost ucisa ieri.
L-am auzit, prin perete, pe sotul ei plangand toata noaptea.
Eu cred ca atunci cand viata este atat de nesigura,
este un mare pacat sa o irosesti.
Ma gandeam... La pagina 76, eu spun...
Au inceput sa se ingrijoreze. In legatura cu finalul.
Acum ai devenit spionul Ministerului?
Asta este?
Pot sa...
- Scuze.
- Imi pare rau, nu am vrut... - Nu-ti face probleme.
Nu merita.
Ce parere ai?
Nu e foarte bun.
Nu e foarte... Buckley.
Stii, nu este vina ta.
Ciar nu este.
Mai bine te-ai duce acasa, d-na. Cole.
Exteriorul unui tren. Gara.
O luna plina, un cer senin.
Un barbat sta pe tarm. A avut loc o cearta.
O femeie se indeparteaza de el.
Acum se intoarce.
"Nu am vrut sa spun ce am spus.
Si oricum, tu ai vorbit mai rau."
Era o declaratie.
- "Al naibii nebun prost" a fost buna.
O aveai pregatita dinainte?
Incerci sa provoci o lupta cu mine, d-na. Cole?
Nu.
Incerc doar sa spun ca...
daca toate astea s-ar opri...
certurile si acordurile si insultele si contrazicerile...
Mi-ar lipsi.
Chiar de-as fi moarta,
tot mi-ar lipsi.
Scoala de dialog Catrin Cole.
Continua si continua si continua.
Renunta la jumatate.
- Care jumatate? - Jumatatea de care nu ai nevoie.
- Bine.
Bine. Tu imi vei lipsi.
Imi vei lipsi mai mult decat pot spune.
Ajuta-ma sa iau asta.
Nimic pe partea aia. Continua.
Hai sa ocolim pe aici.
D-na. Cole?
Ai grija, fato.
- D-na. Cole? - Hmm?
- Am crezut ca sunteti dedesubt. - Am fost la birou.
Hmm.
Bine, intrare dinspre partea stanga.
Va trebui sa imprumut niste haine.
Vorbeste cu sefa de la costume, dar sa nu fii surprinsa daca este iritata.
O mina parasutata a distrus aseara acoperisul de la Studioul Patru
si uniformele ei de la divizia de panzere sunt distruse.
Se spune ca a fost cea mai grea noapte de bombardamente de pana acum.
Se pare ca nu a mai ramas nimic din Wimbledon.
The Seful de la recuzita nu a aparut, cel mai bun baiat e in spital,
si nimeni nu stie de ce sa se apuce,
asa ca trebuie sa ne descurcam cu ce avem.
Se clatina putin. Poate trebuie s-o fixezi de rampa.
Vor fi lacrimi pana diseara, asculta ce-ti spun.
Nu, tu te clatini putin.
- Chick.
Te rog, putem opri lampa aia pana incepem sa vaslim?
Scuze d-le. Hilliard. Este grea.
- Mai mult? - Mult mai mult.
Omul asta nu s-a mai spalat de ultima data, cand am cazut din barca.
Schimbare de plan.
Trecem direct de la SOS-ul unchiului Frank
la Johnnie ranit, reparand elicea.
Grabeste-te, Rex. Avem nevoie aici de tine.
Da, d-le. Corning. Vin cat pot de repede.
Deci, cu ce va pot ajuta, d-le?
Asa, fii atent. Fii atent.
Si fereste-te de aia... Te rog, fereste cablurile.
- Credeam ca esti la birou. - Nu te sprijini de aia.
Am fost.
Ti-am citit finalul.
L-ai reusit.
- Si tu ai fost foarte aproape. - Nici macar putin.
Sunt nefolositor de saptamani.
Am citit si chestia cealalta.
Oh?
- Si ce crezi? - Hmm.
Putin neclar. Nu sunt sigur incotro ne indreptam in continuare.
Nu.
Nici eu nu stiu sigur.
Faramituri.
Gasiti-o pe d-na. Cole! Trebuie sa vorbesc cu d-na. Cole.
D-na. Cole!
A vazut-o cineva pe d-na. Cole?
- Vino cu mine, inainte sa ne gaseasca. - Unde?
Nu stiu. Nu am venit niciodata la studio.
D-na. Cole!
Seful vrea sa incerce un cadru fara replicile unchiului Frank
Pentru ca, zice el, pierdem din tensiunea vizuala.
Dl. Hilliard vorbeste de integritatea povestii,
spunand ca va juca scena asa cum ati scris-o sau deloc.
- Nimeni nu a dormit si dvs. sunteti exact... - Este in regula. Vin.
Nu. Lasa-ma s-o rezolv eu.
daca Hilliard pune mana pe tine nu te mai lasa cu orele,
iar eu sper sa fac asta eu insumi.
Atentie la baiatul mare,
- se clatina putin
Nu... Nu te sprijini de el.
- Vai! Nu misca nimeni! - Buckley!
Nu misca nimeni, stati exact unde sunteti pana avem lumina.
Stati unde sunteti.
Inapoi. Inapoi, va rog. Toata lumea, dati-va inapoi.
Luati va rog fetele de pe scena.
D-na. Brown, va rog luati-le de aici.
Se crapa de ziua
Johnnie a facut tot ce a putut ca sa repare motorul,
dar puterile il parasesc cu fiecare minut.
Si stim cu totii, cand soarele va rasari,
avioanele germane se vor intoarce.
- Oh!
Nimeni nu vrea sa fie aici,
dar avem o gaura in filmul asta.
O barca esuata, o elice stricata,
nimeni s-o repare, si fara Tom Buckley.
- Pai, am putea filma din nou. - Cu cine?
Ambrose Hilliard este inca in gips,
Wyndham Best este in Atlanticul de nord,
iar Carl Lundbeck s-a intors in RAF.
Ar putea-o face vreunul din francezi?
Sa ne vina in ajutor asa cum ne-am dus si noi sa-i ajutam?
Nu pare corect din punct de vedere moral.
Am putea misca camera pe fetele soldatilor
si sa nu stim de fapt niciodata cine repara...
Treaba este buna, d-na. Cole.
Niciunul din ei n-ar fi putut s-o faca mai bine.
Tu esti sarea si piperul zilele astea.
Rose ar putea s-o faca.
Rose ar putea elibera elicea.
Cerberus, sezi.
Rugelach...
- si kogel mogel. - Mmm-hmm.
Ca sa te inzdravenesti la timp pentru premiera.
Te-ar putea interesa sa stii ca saptamana asta am primit cateva propuneri neasteptate.
- Ce incantator pentru tine.
Bineinteles nu vorbesc de avansuri erotice.
Au fost intrebari profesionale cu privire la disponibilitatea ta.
Te rog fii dragut si citeste si spune-mi parerea ta.
Doctorii mi-au spus ca vei fi externat in cateva zile.
Nu cred ca vei putea sa ai grija de tine. Eu...
Propun de aceea sa eliberam o camera in apartamentul meu, pentru tine.
Cred ca vreo cateva saptamani de ingrijire corespunzatoare vor fi de mare folos...
carierei tale.
Inca esti un barbat foarte frumos, d-le. Hilliard.
Da.
Dar frumusetea dvs. a cazut prada unei anumite subnutriri.
Oh, nu, asta cred ca o putem corecta impreuna.
- Multumesc, d-le. Hilliard.
Pe aici, d-le. Hilliard.
- Tinere doamne, multumesc.
- Multumesc foarte mult. - Multumesc.
Nu ma intereseaza cate replici am.
Prefer sa am 4 cuvinte sicere
- decat 50 de pagini de prostii. - Wyndham Best.
- Tanara doamna.
Remarcabil de buna rezolvare. D-le. Frayle.
- Buna. Tu ai... Asta este... - Da.
Felicitari. Foarte bine.
- Buna seara. - D-ra Moore. Foarte in forma.
- De ce, multumesc. - Buna.
Lasa-ma pe mine.
D-na. Cole? Vine?
Am incercat.
Oh, d-ra Pugh, unchiul dvs. va cauta.
Scuzati-mi inselaciunea.
Proprietareasa dvs, nu pare din acelea care sa aprobe vizita unui domn.
Ca sa fiu total onest, e prima persoana pe care am intalnit-o de saptamani
care nu m-a recunoscut.
Ea nu se uita la filme. Sunt impotriva vointei lui D-zeu.
Ah!
Asta este... Asta este fermecator.
E de la Rose si Lily.
Adevaratele Rose si Lily.
Au fugit de acasa si s-au inrolat in ATS.
Rose s-a gandit ca daca poate repara o elice intr-un film,
poate invata sa intretina un motor si in viata reala
Ah.
Amandoua sunt mecanici acum.
Um...
Baker planuieste un film nou.
Gardienii raidurilor aeriene. Vrea sa joc in el.
In mare masura a lasat personajul in seama mea.
Asaca m-am gandit, un hot catarator, retras din activitate de curand,
nu chiar reeducat. De asta se si pricepe atat de bine la salvari.
Stie intrarile si iesirile de pe orice proprietate.
Problema este ca im mainile unui scriitor prost...
Asa ca ma intrebam
daca ai putea lua in considerare sa-ti pui timpul si talentul...
Nu ma mai ocup cu asta.
Imi pare rau. Pur si simplu nu pot.
O sa-ti intre... O sa-ti intre sapun in ochi.
Tine.
Hmm.
Este a agentei mele.
Tu si cu mine... Ni s-au oferit ocazii numai pentru ca tinerii au plecat.
Sau au murit.
Dar ca sa intoarcem spatele acestor ocazii,
chiar si cand cineva a suferit o pierdere atat de grea,
nu ar insemna oare sa-i dam mortii stapanire asupra vietii?
L-ai vazut? Filmul nostru?
Ar trebui. Este foarte bun.
Eu sunt foarte bun.
Si tu esti la fel.
Chemam toate vasele mici.
Toate vasele in stare de navigatie sa se prezinte imediat in portul local.
Dunkirk. Oh, Lily!
Cred ca ii vor scoate de acolo.
Atunci vor avea nevoie de toate vasele pe care le pot obtine, nu?
Nancy.
- Aici, baiete.
- Aici.
Nu fii nebun, Johnnie.
Undeva, acolo, este un lunetist.
Nu-mi pasa nici daca ar avea un nenorocit de tun.
N-o sa stau sa privesc cum impusca cainele.
Aah!
Ce dra... ce mai e si asta?
Asta-i Franta, unchiule Frank.
Dunkirk.
Valeu. Suntem atat de multi.
Nu vor putea sa ne scoata pe toti de aici.
Hitler? Hitler?
Cine mama dracului se crede?
- Cine dracu
crezi ca esti?
Cine te crezi tu?
- Johnnie!
Asta e. Asa, baieti.
Multumesc, bunicule. Tu meriti o medalie, baiete.
Johnnie.
- Johnnie. Johnnie. - Ai grija.
Pustiul e destul de grav ranit.
Tot vorbea de o fata pe care o cheama Nancy.
Presupun ca tu esti.
Eu sunt Rose. Asta este Nancy.
Rose.
Elicea s-a blocat.
Daca as... daca as putea sa tai astea ca s-o eliberez...
Prefa-te ca esti Errol Flynn. El poate face orice.
Am eliberat-o.
- Se misca.
Haide, frumoas-o.
- O sa reuseasca.
N-am avut ocazia sa va multumesc d-le Brannigan, ca mi l-ati adus pe Johnnie inapoi.
Aici nu e nici un domn iar acasa toti imi spun Gene.
- Multumesc, Gene. - Multumesc, Gene.
- Spune-mi un lucru.
In alte timpuri, intr-un alt loc,
as fi putut fi eu?
Poate, dar vorbesti despre o lume fara Johnnie.
Si aia nu e o lume in care sa doresc sa traiesc.
Ati privit vreodata ceva stiind ca vreti lucrul acela,
il vreti mai mult decat ati dorit ceva vreodata in viata,
si sa stiti ca nu va putea niciodata sa fie al vostru?
Eu am facut-o si va pot spune,
asta fie va va distruge, fie va aprinde un foc in sufletul vostru
care va continua sa arda pana la sfarsitul zilelor voastre.
Nu am fost acolo la inceputul povestii,
dar pun pariu pe ultimul dolar ca n-am sa plec inainte de sfarsit.
Pentru ca stiu ca asta trebuie sa fie adevaratul fel de sfarsit.
Sfarsitul pentru care sa merite sa lupti.
D-ra.
Oh.
Vrei sa ramai sa-l mai vezi o data?
A doua oara vei gasi mai multe prilejuri de ras.
Eu l-am vazut de cinci ori.
Este filmul nostru, nu-i asa? Astea sunt fetele noastre.
Multumesc dar mai bine ma intorc la lucru.
Ce fel de munca?
Gardienii raidurilor aeriene.
- Vor o schita. - Inca nu avem o poveste.
Si intreaba de personaje, inafara de Hilliard ca spargator.
Trei fete, trei drumuri diferite in viata.
Imi trebuie detalii.
O calugarita, o dansatoare si o femeie luptator.
Serios, pui presiune acum dar asta e tot ce primesti.
Barbati?
Pai, de cine altcineva sa se indragosteasca fetele?
- Intre ele? - Avem titlurile.
Avioane deasupra capului, Incendii deasupra capului. Foc in Cer.
Vor sa vada din nou din unghi feminin.
- O palarie de tinichea pentru Tallulah.
- Fete ca ele? - Fete ca voi.
Fete ca noi?
- Va trebuie un final. - Lucram la el.
Sa faci unul fericit.
Va fi.
? Nu mi-e teama de intuneric
- ? Tie iti este? ? - ? Iti este? ?'
- ? Tie iti este? ? - ? Iti este? ?
? Vai, dar e frumos pe intuneric ?
- ? Cu luna ? - ? Luna ?
- ? Si cu tine ? - ? Cu tine ?
? Cand mergem sa hoinarim prin parc, noaptea ?
? Oh, intunericul e un premiu ?
? Cui ii pasa ca nu avem lumina ?
? Ei nu pot stinge Luna ?
? Te vad zambind la stralucirea tigarii ?
? Cu toate ca imaginea dispare prea repede ?
? Dar vad tot ce vreau sa stiu ?
? Ei nu pot stinge Luna ?
? Noi nu ne vaicarim ?
? Nu ne ingrijoreaza alarmele ?
? Dar cand te impiedici ?
? Cazi drept in bratele mele ?
? Si cand ma saruti nu observi ?
? Ca inima mea e ca un balon mare ?
? Si, ca o licarire a dragostei in ochii tai ?
? Ei nu pot stinge Luna. ?
Subtitrare: Alzar56.
Subtitrare downloadata de pe www.RegieLive.ro Portalul Studentesc Nr. 1 in Romania