FaceČi reclamÄ produsul dvs.sau a unei marci aici contact www.OpenSubtitles.org astazi
'Neaţa, Randy.
- Bună. - Bună.
- 'Neaţa. - Bună dimineaţa.
Shelby. O cafea cu aromă de caramel pentru tine.
Judd, eşti cel mai tare!
Mulţumesc. Chiar sunt cel mai tare, nu-i aşa?
- Judd. - Wade.
Hidratare.
Asta mă va ţine activ.
- Eşti pregătit? - S-o facem.
Înţeleg că-mi spui că tu consideri că e gay să-ţi îngrijeşti organele genitale.
Chemi un amic să te radă sau ce?
De asta consideri că e gay?
Bărbate, ce zici?
Acum vom vorbi despre soţia unui jucător NBA, aceasta îl dă în judecată pe soţul ei
pentru jumătate din avere pentru că a înşelat-o.
Uitaţi care e treaba, prieteni.
Aşteaptă puţin şi închide radio-ul, te rog.
...ceea ce le pune cap bărbaţilor. E anaconda aia pe care o are în pantaloni.
Le trimit acum. Dacă îi place, o să mă sune.
Nu te mira că are parte de o partidă de sex
în timp ce joacă în deplasare, la Cleveland.
Nu mai alergaţi după fete de nota 10.
Trage-i-o uneia de nota 4 sau 5.
Şi uitaţi-vă cât de mulţumită este.
O să fiţi cel mai bun lucru pe care I-a avut.
Comandă ca un bărbat. Poţi face asta pentru noi?
Comandă-ţi nişte whisky.
Atunci de ce l-ai votat?!
- De ce l-ai votat?! - Bine.
Nu te-a obligat nimeni! Te-au plătit?
Ţi-a dat cineva 500$ ca să...
Wade, minunat matineu.
Putem să ne uităm la sumele pentru vânzarea dreptului de difuzare a emisiunii?
Putem să nu face asta acum? Sunt frânt, omule.
Mă duc acasă să dorm. Te sun eu, bine?
Minunat. Du-te acasă, odihneşte-te. Rezolv eu problema asta.
Cum a ieşit?
- O să-i placă. - Minunat. Mulţumesc.
Cât de curând îmi poţi da drumul?
Te întâlneşti cu cei de la finanţe la ora 13:00.
La ora 15:00 eşti liber să pleci acasă.
- Promiţi? - Promit.
Quinn?
Quinn.
Haide, iubito, haide. La naiba! Quinn!
Da, da!
- La naiba! - Mai tare! Da!
Wade! Wade! Da!
Crezi că acum putem să revedem sumele alea?
- Dumnezeule! - Nu, nu, nu. Asta nu...
- De cât timp? - Judd...
- De cât timp? - Un an.
E prima dată...
...când stăm într-o parte.
De cât timp?
Un an, Judd.
Traducerea şi adaptarea: Al_Mic. /bucyfall Subtitrari-Noi Team/www. subtitrari-noi. ro
Add me on Facebook: Floryn Gabriel
Nu e un moment prea bun, Wendy.
Tata a murit.
Poftim?
A murit acum o oră.
Nu, nu, nu. Stai puţin.
Doctorii spuneau că are mai mult timp.
Da... Se pare că n-a avut.
Căcat... Mama cum se descurcă?
Nu ştii cum e mama? M-a întrebat cât să dea bacşiş asistentelor.
Mai e ceva.
Tata a vrut să ţinem shiva.
Tata e mort.
Da, se pare că ăsta e momentul optim pentru shiva.
Le-am cerut de 3 ori să-i scoată tubul ăsta îngrozitor.
Adică, oferiţi-i omului demnitatea pe care o merită.
Nu înţeleg de ce ţinem shiva.
Mama nici măcar nu e evreică şi tata era ateu.
Era ateu evreu. Asta a fost dorinţa lui.
O s-o fac singură.
Nu, e-n regulă, mamă. Lasă asistentele s-o facă.
Ce o să fac? O să-I omor?
Mamă, lasă-I!
Nu ştiu, Judd. Asta i-a spus mamei că îşi doreşte.
Paul e de acord.
Încă nu am reuşit să dau de Phillip.
Sper să-şi verifica căsuţa vocală.
Bine.
Doamne! Pana mea, mamă!
E mai bine aşa, nu crezi?
Mami, lasă-I. Nu-I mai atinge.
- Judd. - Bună, mamă.
Unde-i Quinn, scumpule?
A avut un accident la sala de sport şi are o durere lombară.
- Doamne, se simte bine? - E bine.
Doctorii i-au prescris nişte medicamentele. Se simţea îngrozitor că nu poate veni.
- Desigur. - Iată-I...
Nu-i nimic dacă plângi, scumpule.
- Mulţumesc. - Poţi să şi râzi.
- Nu există o reacţie emoţională corectă. - Bine.
O să stau tăcut şi cu o faţă tristă. Ştii?
- Linda. - Bună dragule.
- Bună. - Bună.
- Salut, Paul. - Judd. Ce mai faci?
- Bună, scumpo. - Bună, Judd.
Ia te uită.
Bună, surioară. O familie bogată nu?
- Durere lombară, serios? - Da.
Trebuie să-i spui adevărul mamei despre Quinn.
Încă nu sunt pregătit. Ce e diferit la ea?
Sânii. I-a aranjat puţin.
Va face un turneu de autografe.
Cea de-a 25 aniversare a cărţii "Cradle and All".
Dumnezeu să ne ajute.
- Salut, Barry. Salut, amice. - Trimite-i din nou.
- Serios? Fii atent! - Glumeşti?
Salută-ţi cumnatul, Barry. E îndoliat.
- Scuze, nu te-am văzut. - Mă bucur să te văd.
- Ce faci, micuţule? - Mami a spus " căcat" în maşină.
- "Căcat"? - Da.
- Ai băut toată ziua? - Da.
Am început cu puţin alcool şi nişte vulgaritate, mamă?
Bună dimineaţa, lume.
Lui Mort Altman nu i-au plăcut niciodată ritualurile...
În respect faţă de el, o să mă rezum doar la un singur psalm.
Bine?
Domnul este păstorul meu, nu voi duce lipsă de nimic.
El mă conduce...
El mă conduce la păşuni verzi
Căcat! Căcat, căcat, căcat.
Căcat.
Scuzaţi-mă. Salut, dle Parker.
- Mami. - Phillip. Ai venit.
Sigur c-am venit.
Bate cuba, bate cuba.
Ursule Koala
- Salut, amice. - Ce mai faci?
- Drăguţă maşină. - Da. Unde-i Quinn?
Sunteţi toţi pregătiţi? Pot continua?
Măiculiţă.
Scuze, Erecţie.
Voiam să zic Charlie. Rabin Grodner.
Nimeni nu-mi mai spune " Erecţie". Asta a fost o poreclă din copilărie.
Acum am lămurit asta.
Scuzaţi-mă.
Paul, fiul cel mare al lui Mort, ne va spune acum câteva cuvinte.
Erecţie e omul lui Dumnezeu acum?
- Asta o să fie mereu ciudat. - Ce naiba...
Văd că noii sâni ai mamei sunt pe măsură aşteptărilor.
Că veni vorba, ce părere ai?
Scuze.
Tata ar fi urât înmormântarea asta.
Asta e unul din lucrurile care îmi plăceau la el.
Ar fi aşteptam cu nerăbdare sfârşitul ca să poată pleca...
şi să înceapă distracţia...
Apoi i-ar fi bârfit pe toţi.
Ar fi zis că nu este dor de el.
S-ar fi înşelat.
Chiar ne este dor de el.
Salut, amice.
- Bună, fiule. - Bună, mamă.
Bună, floarea-soarelui.
Bună, Horry.
- Condoleanţe pentru Mort, amice. - Ştiu.
Mulţumesc, amice. Tu ce mai faci?
Trăiesc visul.
Da? Mă bucur să te văd.
Nu... Mamă, cred că-ţi baţi joc de mine.
E mai confortabilă decât pare.
Mă îndoiesc.
Copiii lui Wendy sunt în camera lui Paul, aşa că i-am dat camera ta lui Paul.
Drăguţ.
Annie e la ovulaţie şi au nevoie de intimitate.
Da. Păi...
Paul şi Annie stau la 30 de minute distanţă.
De ce dorm aici?
Îmi vreau toţi copiii sunt acelaşi acoperiş.
Evident, când va ajunge şi Quinn, vom face alte aranjamente.
- Dar ţi-e bine şi aici, nu? - Da.
- Da? - E bine.
- E numai bun. - Bine.
- Să vii repede. - Bine.
Musafirii o să sosească în orice clipă.
Judd, au sosit!
Glumiţi, nu?
Sunt scaune pentru shiva. Se sta jos, aproape de pământ, în semn de doliu.
- De asta sunt aşa. - Bine.
Nu-i aşa că unii ţin shiva 3 zile?
Şi eu am auzit la fel. Are dreptate.
- Nu are dreptate. - Atunci hai să ţinem noi doar 3 zile.
- Nu e posibil. - Aşa se face în California.
- Nu e... - Am putea fi primii care fac asta.
Nu o să schimbaţi nimic.
Cuvântul "shiva" înseamnă "şapte" în ebraică.
Şapte zile, fără servici, fără călătorii. Staţi doar în aceste scaune.
Astea sunt regulile.
Aş vrea să ştiu cum se zice " trei" în ebraică.
- Pentru că, nu cred că tata... - Încetaţi!
Asta a fost dorinţa de moarte a tatălui vostru şi voi negociaţi?
Nu a fost bărbatul perfect sau un părinte perfect,
dar la dracu' în praznic, a fost mai bun ca majoritatea.
- Mamă... - Nu!
Tatăl vostru şi-a exprimat ultima dorinţă, iar noi o s-o respectăm.
O să fie înghesuială şi incomod şi o să ne călcăm pe nervi unii pe alţii.
Dar, timp de şapte zile de-acum încolo, veţi fi din nou cu toţii copiii mei.
Şi sunteţi toţi pedepsiţi să nu ieşiţi din casă.
Ce mai aşteptaţi? Haideţi.
Doriţi un loc anume?
- O iau eu. - Nu, nu, mă descurc.
- E bine. - E obosită, ar trebui să doarmă.
Judd, Paul.
Trebuie să o laşi gravidă pe femeia aia, cât mai repede.
Lucrez la asta.
- Ţi-ai făcut analizele? - Nu acum, Wendy.
Poate ţi-a secat " fântâna".
- Nu e... - Aveam camere alăturate.
Asta e minunat. Pot spune că o să fie o experienţă bună pentru voi.
O să vă las singuri puţin.
- Mulţumesc. - Să recuperaţi timpul pierdut.
Mă întorc mai târziu... Frate, încetează!
Să mă asigur că toată lumea e în siguranţă.
Phillip.
Aveţi grijă de voi. Ne vedem curând. Comportaţi-vă frumos.
Ce e aia? Ce scrii?
Ce? Îmi notez câteva gânduri.
- Dumnezeu să ne ajute. - Calmaţi-vă. Nu scriu despre voi.
- Mereu scrii despre noi. - Spune-i asta psihiatrului meu.
- Bine. Sunteţi mulţumiţi? - Minunat. Mulţumesc.
Şi acum ce facem?
Nu am mai fost împreună de mult timp, hai să spunem fiecare cum o ducem.
Târfele n-or să-mi pună capul...
O să răspunzi?
Târfa-i târfă până la a 10 reîncarnare...
Drăguţă melodie.
Telefonul are şi vibraţii. Trece-l pe vibraţii.
- Bună. - Putem vorbi la telefon?
Poftim? Nu, avem un moment de tăcere ciudată.
A ajuns şi ea.
Când spune "ea", se referă la...?
Ce se întâmplă?
Cine e tipa? Avocata lui? Iar a dat Phillip de belea?
Când nu dă el de belea?
Bine, nu e avocata lui.
De ce nu? Ar fi exact stilul lui Phillip să şi-o tragă cu propria avocată.
Să plecăm.
Haide.
- Vine. - Lume...
Ea e Tracy.
- Bună, Tracy. - Bună.
- Logodnica mea. - Poftim?
- Măiculiţă. - Viitoarea logodnică, de fapt.
Îmi pare rău că ne cunoaştem în împrejurări aşa de triste.
Fac treaba mare.
- Şi mie îmi place să fac asta. - Bine, suntem pe calea cea bună.
Cei din Londra tot continuă să dea înapoi.
El e Barry. E cam măgar.
- Phillip. - E-n regulă. Nu ne aude.
- El e fratele meu, Judd. - Bună. Încântată.
- Sora mea, Wendy. - Bună.
Fratele meu cel mare, Paul. Iar ea e nevasta lui, Annie.
- Bună! Tracy! - Bună.
- Bun venit în familie! Eşti frumoasă! - Mulţumesc.
Fugi de-aici cât încă mai poţi!
Ceva amuzant. Annie e fosta iubită a lui Jodd.
Phillip, e suficient.
Şi, bineînţeles, ea este mama mea, Hilary Altman.
Doamnă Altman. Îmi face mare plăcere să vă întâlnesc.
Cartea dumneavoastră "Cradle and All",
a fost o carte foarte importantă pentru mine.
Copiii mei nu sunt prea mândri de munca mea.
În regulă. Nu acum, mamă.
Toţi colegii lui Paul ştiau că el se masturba cu o mănuşă de bucătărie.
- Asta nu s-a întâmplat niciodată. - S-a întâmplat.
Toţi cei cu care mi-am dat întâlnire se aşteptau să fac sex cu ei.
Ai avut o curiozitate sexuală foarte sănătoasă.
Pe care ai documentat-o în detaliat după ce mi-ai citit jurnalul.
Secretele fac rău unei familii.
Cartea Cradle and All m-a inspirat să-mi scriu teza de doctorat.
Aş vrea să cred că problemele familiei tale m-au ajutat să-mi iau diploma de doctorat.
- Tracy e psihoterapeută, mamă. - Mi-am dat seama.
De fapt, este psihoterapeuta mea.
Fireşte, de îndată ce ne-am dat seama că avem sentimente
unul pentru celălalt, l-am predat unui coleg de-al meu.
- Fireşte. - Uite, tati, un " T".
- Minunat, scumpule, Arată-i lui mami. - Caca!
Iisuse Hristoase!
- Ce dracu' te-a apucat? - Nu ţipa la el!
- A aruncat cu căcat pe mine! - Are 3 ani, idiotule.
- Unde sunt chestiile alea cu care ştergi? - "Unde sunt chestiile alea cu care ştergi?"
În cur la mine!
Nu e mult lichid. Covorul o să fie în regulă.
Sunt într-o şedinţă. Ce vrei să fac?
Aduc eu prosoape.
Sper că încă vorbeşti la telefon, mă jur pe Dumnezeu...
Ca să fiu lămurit, ziua de azi se pune la socoteală, nu?
Bine.
Durere lombară. E destul de comună.
Am fost căsătoriţi timp de...
Paul, încă nu ai niciun copil?
Nu, nu am copii. Lucrez la asta. Într-o bună zi, poate.
Phillip, eşti bărbat în toată firea acum. Cu ce te ocupi?
Conduc o companie de soluţii alternative la Washington D.C.
Ca să vezi...
Durere lombară. Este destul de comună.
Bărbaţii suferă de obicei de asta, nu?
Da, majoritatea bărbaţilor suferă de asta, dar ea este o persoană activă.
E foarte activă.
Conduc un fond privat de investiţii.
În mare parte... Bună, Molly.
În mare parte companii mici, afaceri de comerţ. Toate cele bune.
- Paul, ai copii? - Încă nu. Poate într-o bună zi.
Am făcut dragoste de la prima întâlnire.
În maşina lui, în spatele benzinăriei Texaco.
La naiba! Spune povestea benzinăriei Texaco.
Mort a lăsat pornit aerul condiţionat.
Când am terminat partida de amor, ne-am trezit că ne murise bateria de la maşină.
A trebuit să-mi sun tatăl să vină să-i încarce puţin bateria.
Poate că vor să audă care erau hobbyurile lui.
Afacerea cu combustibilii fosili e pur şi simplu sexy.
Doamne, pasiunea, creativitatea, unghiurile...
- Iisuse Hristoase. - "Unghiurile"?
- Mort cunoştea corpul unei femei. - Mamă...
- Şi ce anacondă avea. Groasă. - Mamă.
Vă pot spune că era foarte dotat.
Asta trebuia scris pe piatra funerară.
E evident că nu şi-a pierdut doar soţul. Mai doreşte cineva ceva de la bucătărie?
Nu, e adevărat. Mi-e dor de el şi de anaconda lui.
- Bună. - Bună, Judd.
Încerc să aranjez bucătăria.
Eu o să mă strecor puţin afară, să mă plimb cu maşina.
Ceva îmi spune că mama n-o să se mai oprească din vorbit.
Vorbitul ajută.
Jerry a murit acum 20 de ani
şi încă am obiceiul de a-l aduce în discuţie.
Ca acum, de exemplu.
Cum de nu ţi-ai găsit pe altcineva?
Frate... Asta a fost nepoliticos. Îmi cer scuze.
Ar fi o greşeală mare să treci prin viaţă
crezând că oamenii sunt doar ceea ce par.
Linda, sunt un nenorocit. Doar iartă-mă.
- Săptămâna asta trec cu vederea. - Mulţumesc.
Şi mulţumesc că ai avut grijă de mama în ultimele două luni.
Fără tine nu ştiu ce s-ar fi făcut. Mulţumesc.
Treci şi pe la magazin şi ia-l pe Horry.
Nu vreau să vină singur pe întuneric. E confuz uneori.
Sigur.
Uşa din spate. O evadare fără probleme.
Horry. Te duc acasă?
Salut, Judd.
Judd Altman.
- Dumnezeule. - Penny?
Condoleanţe pentru tatăl tău.
Trebuia să vin astăzi. Îmi pare rău. Nu mă împac prea bine cu înmormântările.
Mi-e teamă că o să râd sau că o să încep să bocesc,
sau că o să spun ceva inadecvat. De asta nu mă duc la înmormântări.
Ştiu că nu asta e soluţia, dar asta e.
Cât au trecut? Şapte, opt, nouă ani?
Cam atât.
Horry mi-a spus că ai venit singur. Ce s-a întâmplat cu Quinn?
Doar nu v-aţi despărţit, nu?
Scuze. Mă ia gura pe dinainte.
A suferit un accident ciudat pe bicicleta de slăbit.
Să dea dracu' în medicamentele antidepresive pe care le iau. Mă înţelegi?
Pur şi simplu mă ia gura pe dinainte.
E foarte ruşinos.
- M-a părăsit. - Ştiam eu! Să-mi bag, ştiam eu!
Ştiam asta. Îmi pare rău, dar...
S-a culcat cu şeful meu, deci...
- Asta îi pune capăt... - Aşa e.
- S-a dus. - Da.
Doamne. Plus moartea tatălui tău...
Îmi pare rău, Judd. Ai un an deosebit de prost.
Am dus-o şi mai bine. Da, nu este...
În fine. Tu încă locuieşti aici?
Mama s-a îmbolnăvit, aşa că m-am întors să stau cu ea până se face bine.
Apoi, nu ştiu, pur şi simplu nu am mai plecat.
E de înţeles. E un loc drăguţ.
Încă faci patinaj?
Da, încă patinez. Conduc şcoala de patinaj Spencer. E bine.
- E perfect. Patinez în fiecare zi. - Bravo.
Proprietarul mă lasă să conduc locul şi asta e grozav...
în schimbul unor mici favoruri sexuale.
Drăguţ din partea lui... şi a ta.
- Drăguţ târgul. - Obişnuiai să râzi la glumele mele.
- Nu-i adevărat. - Ba da.
Aşa e. Dar erai mai glumeaţă înainte.
Nu mă pricep la discuţii mărunte, aşa că am să te îmbrăţişez.
Ce surpriză.
Mulţumesc, Horry. Vin mâine să le iau.
Mă găseşti afară când termini.
- Horry, m-ai speriat de moarte. - Am efectul ăsta asupra oamenilor.
- Mama te-a trimis să mă iei? - Da, dar oricum voiam să plec din casă.
- Haide. Urcă în maşină. - Băga-mi-aş. Trebuie să mă mut la casa mea.
- De ce nu o faci? - Tulburări psihice.
- Sunt lucruri pe care nu le pot face. - Precum?
De exemplu, nu-mi pot aminti ce nu pot face.
Totuşi, pot să-mi deschid singur uşa. Mulţumesc.
Scuze.
Penny, nu?
Da, nu mă aşteptam s-o găsesc aici.
De ce? Pentru că nu are tulburări psihice?
Nu, nu. Horry, scuze. Nu voiam să sune aşa. Doar că...
- Doar că... - Glumesc cu tine.
Nenorocitule. E greu să vezi persoane din trecut,
atunci când prezentul e cu curul în sus, ştii?
Bun venit în lumea mea.
Dăm nas în nas, mamă. Îţi poţi închide halatul? Acoperă-i.
Sunt doar sâni, Judd. Aceeaşi la care ai supt.
Nu, mamă. Nu sunt aceeaşi sâni cu care ne-ai hrănit. Sunt diferiţi.
Ai sâni bionici acum.
Tatăl tău era de altă părere. Îi plăcea să-şi bage penisul...
Iisuse Hristoase, mamă.
- Mulţumesc. - Te iubesc, Judd.
- Dar? - Cum adică " dar"?
Mereu urmează un " dar" atunci când spui " te iubesc. " Scuze, continuă.
Voiam să spun că nu ştiu cum de aţi devenit toţi atât de încuiaţi.
Ca să vezi.
- Mamă, mă ocup eu de restul. - Eşti sigur?
- Mulţumesc de ajutor. - Bine.
- Mă găseşti sus dacă e ceva. - Bine.
Sper că o să mai cauţi încă o centură pentru halat, nu?
Ai un halat cu centură dublă, mamă.
Nu ştii despre ce vorbeşti.
- Toţi avem dreptul la el. - Acest subiect este închis.
Cred că e o idee minunată.
E pe dracu'.
Tata mereu a vrut ca noi toţi să lucrăm împreună.
Asta e moştenirea pe care ne-a lăsat-o tata.
Habar n-ai despre ce vorbeşti.
Cum adică? Şi eu fac parte din familia asta.
- Vrei să mă asculţi? - Nu, tu să mă asculţi.
Tata a vrut că magazinul să-mi revină mie.
De asta mi-a lăsat jumătate mie şi restul vi l-a dat vouă.
După ce terminăm cu testamentul, o să vă cumpăr părţile la o estimare corectă.
Nu vreau să-mi vând partea, asta încerc să-ţi spun.
- Vreau să conduc magazinul cu tine. - Ce crezi că poţi aduce tu acestei afaceri?
Te pot ajuta să o creşti.
Ne vom muta şi în alte locuri, ne vom lărgi afacerea. Ce?
- Te-ai priceput doar să creşti iarbă. - Şi era foarte bun.
Mami, ce naiba?!
Spun doar că este antreprenor.
Paul, tu nu crezi în mine.
Am înţeles. Nici eu nu am crezut în mine, serios.
Dar m-am schimbat. Tu eşti creierul afacerii, ştiu asta.
Dar cum rămâne cu comercializarea şi promovarea?
Dar colaborarea în reţea? Oamenii mă adoră.
Ăsta sunt eu. Iar tu nu eşti.
Eşti un tip de treabă, dar să fim serioşi. Eşti puţin înfiorător.
De fapt, mă sperii chiar acum.
Ai faţa roşie. Respiri? Respiră?
Judd! Vino şi susţine-mă!
Da. Paul, e de discutat.
- Mulţumesc. - Vezi-ţi de treaba ta.
E şi treaba lui. Tocmai ai spus că deţine o şesime.
O treime, pentru că îi dau partea mea lui Judd.
- Cu plăcere. - Mulţumesc.
Deci, împreună, eu şi Judd deţinem jumătate din afacere.
Grozav.
Cu asta îmi întreţin familia! Nu puteţi lua decizia asta!
- Să vorbim despre asta. - Tocmai am vorbit.
Habar nu aveţi cu ce se mănâncă afacerea asta. Nu va lucra pentru mine.
De fapt, vom fi parteneri
- după ce îi voi cumpăra partea lui Judd. - După ce îi vei cumpăra partea?
Frăţioare, tu n-ai bani să-ţi cumperi un costum.
Oamenii se mai şi schimbă, Paul.
Bine. Înţeleg.
- Cat de bogată eşti mai exact, Tracy? - Asta nu are de-a face cu mine.
Toţi ştim că magazinul îţi aparţine. Asta nu intra în discuţie.
- Vrem doar să găsim o cale sigură de... - Târfă mică!
Cum i-ai spus?!
Nu, nu. Nu m-am adresat ei. Ţie ţi-am spus.
Tu eşti o târfă.
- Vino şi spune-mi în faţă asta. - Uite că vin!
Nu, nu. Nu vă bateţi în casă.
Asta e minunat.
V-aţi spun multe vorbe. Hai să ne liniştim acum, bine?
Apoi puteţi procesa noile informaţii.
Poate n-o să mai aveţi aceeaşi părere. Bine? Minunat.
- Are sens. - Bine lucrat, băieţi.
Nenorocitule.
- Treci încoace. - Dă-mi drumul.
- Nu vă bateţi în casă. - Încetaţi, băieţi.
Eşti bine?
- Bună dimineaţa! - Doamne!
Ce e?
- Care era momentul ăla? - Pot vorbi despre el?
Despre fratele tău?
Aveam 11 ani. Mama nu era acasă.
Tata era sus pe acoperiş, repera burlanele.
Iar eu eram la parter, aveam grijă de Phillip,
acelaşi copil pe care-I vedeţi şi acum...
Ca de obicei...
Apoi m-am trezit că mi-a venit ciclul pentru prima dată.
În fine, aveam 11 ani, da? Fug afară şi-l strig pe tata,
dar el avea un aparat în mână şi nu mă auzea.
Iau o bâtă de basseball din curte şi o arunc spre el.
Voiam doar să-i captez atenţia..
Dar cumva, reuşesc să-l lovesc fix în ceafă.
- Şi cade de pe acoperiş. - Îmi amintesc asta.
Bine. Ne urcăm toţi în maşină.
Tata ne-a dus la spital cu o mână ruptă şi cu o tăietură adâncă în frunte.
Asistenta se uită la el şi îi spune: " Ce Doamne iartă-mă ai păţit?"
Şi tata îi spune: "I-a venit ciclul fiicei mele."
Asta e atât de excentric, Wendy.
- Tipic tatălui vostru. - Lasă-mă să o salut.
- E soţia ta. Nu îi răspunzi? - O sun eu mai încolo.
Mai spune-ne o poveste despre cum ţi-a venit ciclu.
- Văd c-ai atras atenţia mulţimii. - Nu, rândul lui Wendy s-a dus.
Acum e rândul tău. Spune-ne o amintire bună pe care ai avut-o cu tatăl tău.
Asta facem, nu? Nu-mi vine nimic în minte acum.
Voi spune la sfârşit.
Ce, nu ai nicio amintire cu tatăl tău?
- În momentul ăsta, nu. Spune. - Eu am spus deja. A fost grozavă.
Nu ştiu ce ai, dar ştiu asta:
Dacă nu o să-ţi jeleşti tatăl acum, mai târziu o să regreţi.
Şi e timpul pentru shiva.
- Ţi-a plăcut cartea? - Da.
- Bine. Pentru tine? - Eu sunt!
Ar fi perfect.
E o nebunie, nu?
- Condoleanţe. - Mulţumesc.
- Bună., Wendy. - Bună.
- Poftim nişte cafea. - Nu, mersi. Nu vreau.
- Cafeaua asta o vrei. - Nici măcar nu e cafea.
- Ce e asta? - E băutura spirtoasă a tatei.
Am furat-o de la bar.
Nu, mulţumesc. Ia-o din faţa mea. Eşti beată?
- Nu mă judeca. - Nu te judec.
E minunat. Nu mai bei atât de mult, nu? Bravo ţie.
- Doamne, răspunde-i odată! - Nu. Lasă-mă în pace. Te rog.
Deja e o nebunie şi fără să-ţi ascunzi divorţul.
- Cine face asta? - Linişte.
- Fac linişte. - Mama e chiar lângă mine.
- Tocmai asta e şi chestia. - Începi să ridici tonul.
- Mama e chiar lângă mine. - Dacă nu poţi spune familiei tale.
- Atunci cui îi poţi spune? - Oricui altcuiva, de fapt.
Ce rău eşti.
- Du-te sus şi dormi puţin. - Nu mai pot face asta.
Pentru că ăsta e un nou record pentru mine, n-am mai ţinut un secret atât de mult.
Beţivo, taci din gură.
- Creşte în interiorul meu ca o tumoare. - Nu e decizia ta de luat.
Trebuie să spun ce-am pe suflet.
- Serios, încetează. - Eşti stresat şi îndoliat.
- Eşti ca o bombă cu ceas. - Tacă-ţi gura.
Toată lumea spune că te comporţi ciudat. Lumea mă întreabă: "Ce are Judd?"
Şi eu le zic: "Nu ştiu." Dar de fapt, ştiu.
- Spune-le sau le spun eu. - Nu pot să cred cât de mult te urăsc acum.
- Spune-le. Ascultă, te iubesc. - Taci din gură!
- Spune-le sau le spun eu. - Nu mă atinge, te rog. Doamne.
- Te ciupesc. Sau o să-ţi dau una. - Spune-le.
Judd, unde-i frumoasa ta soţie?
Nu mai e. Quinn nu mai există. S-a terminat.
E un pic complicat. Sau poate că nu.
Şi-o trăgea cu şeful meu. Am intrat peste ei în timp ce şi-o trăgeau, în patul meu.
Deci nu e chiar atât de complicat. E simplu.
Divorţez de curva asta.
Tu ce mai faci, doamnă Applebaum?
- Eşti mulţumită? - Da.
Mulţumesc.
Încetează tu.
Doamne.
Zici că eşti magician.
Eşti bine?
Ştiu cum pare toată treaba asta pentru voi.
Adică, asta trebuia să fie doar o idilă, ştii?
Găina bătrâna face ciorba bună cu un morcov tânăr, ştii?
Bărbaţii de casă sunt atât de plictisitori.
- Ştiu ce zici. - Şi dezamăgitori.
Şi Phillip e plin de viaţă şi trăieşte clipa...
Nu trebuia să devină ceva serios.
Adică, uită-te la el, e un idiot.
Da.
Desigur, eu sunt idioata care s-a îndrăgostit de el.
Nu-ţi fă griji pentru Chelsea.
Fostele prietene uşuratice ale lui Phillip nu înseamnă nimic.
Toate arată ca modelele de la Victoria's Secret?
- Nu e chiar atât de frumoasă. - Ei, ce naiba? Eu i-aş trage-o.
Da... Nu i-aş spune asta şi fratelui meu.
Aici erai. Te ajut?
Îmi pare rău pentru Quinn.
Da, da. Îmi pare rău că nu ţi-am spus mai devreme.
A trecut mult timp de când nu ne-am mai împărtăşit lucruri.
Cred că ne-am ieşit din mână.
Cred că da.
Mă descurc eu aici. Termin eu restul. Du-te şi dormi.
- Te iubesc, fiule. - Şi eu te iubesc.
Alo?
Suntem toţi în maşina lui Paul, în faţa casei.
Haide, ne facem de cap în seara asta!
Doamne.
Frate, locul ăsta nu s-a schimbat deloc.
De ce să strici perfecţiunea?
- Bună. - Bună.
Ţi-au dat drumul?
- Mai degrabă am evadat. - Sunt convinsă.
Te-aş invita să ni te alături, dar cred că asta ar fi o mare greşeală, deci...
- Acum chiar trebuie să vin. - Nu vrei asta. Serios.
Penny. Te avertizez. Bine. Prieteni, o ştiţi pe Penny.
Bună, prieteni. Condoleanţele mele pentru Mort.
Penny Moore?
- Doar nu locuieşti încă aici, nu? - Ba da.
- Da? - Uneori eşti mai rea ca mama.
- Nu era nevoie să zici asta. - Ar trebui să te auzi cum vorbeşti.
Şi tu ar trebui să te uiţi în oglindă. Ce spui de asta?
Vă aduc nişte bere? Cine vrea bere?
- Ţi-am luat-o înainte. - Tu ai comandat asta?
- Voiam doar o bere, Phillip. - Nu mai aveau.
E minunat. Toţi împreună. Nu ştiu de ce nu facem asta mai des.
- Pentru că nu ne placem. - Serios...
N-am avut ocazia să ies la băut cu fraţii mei sau cu sora mea.
Când am împlinit vârsta necesară pentru a bea, voi deja eraţi plecaţi.
Ăsta e un moment important pentru mine. Pentru familia mea!
Noroc!
- Şi pentru tata. - Pentru tata.
- Pentru tata.
- Bea doar jumătate. - Da. Tu ai grijă de tine.
E nasol.
Chestia asta cu Quinn...
- N-o să vorbim despre asta. - Putem?
- Nu, nu putem. - De ce nu?
- Am vorbit despre asta cu tot cartierul. - Aşa e.
Mulţumită ţie. Îţi mulţumesc.
- Tot cartierul? - Tot cartierul ştie, da.
A fost îngrozitor. Multiplică orice îţi imaginezi.
- Trebuia să scapi de povara asta. - Nu, tu voiai să scapi de ea.
- Chiar voiam asta. - Acum am spus-o
şi nu mai trebuie să vorbim despre asta. Altceva.
Nu înţeleg de ce şi-o trăgea cu Wade Beaufart.
- Nici eu. - Va trebui să-mi explici.
- Nu, suntem la Walker. - Nu pot face asta.
Vă rog, putem discuta despre orice altceva...
- O voi face cu plăcere. - Am ajuns aici acum 10 minute.
Trebuie să te calmezi. Calmează-te.
Vin acasă.
Trebuie să mă duc să fac sex.
În unele culturi, oamenii chiar se bucură să facă sex.
Nu şi când e la comandă.
Haide, omule, Annie arată bine.
Nu atât de bine ca atunci când se întâlnea cu Judd, dar...
- Ce-ar fi să taci din gură? - Şi începem.
- Nu o să facem iarăşi asta. - " Iarăsi"?
Judd a avut o relaţie cu ea 6 luni. Eu sunt căsătorit cu ea de 6 ani.
Când n-o să-mi mai scoţi ochii cu treaba asta?
Nu ştiu, poate că atunci când n-o să te mai deranjeze treaba asta.
De fapt, au fost 9 luni.
- Doamne, Judd. - Niciodată nu-ţi uiţi prima iubire.
Mi-a ajuns până-n gât de tine azi, Phillip.
E corect.
- Bine. - Penny.
Du-te şi fă-ţi datoria.
Sunteţi idioţi. Serios. Cei mai mari de pe faţa pământului.
- Eu ce am făcut? - Pa, Penny.
Pa.
Luăm un taxi. Sau venim pe jos.
Şapte zile, nu?
Nu ştiu cum o s-o scoatem la capăt.
Nu ştiu, sunteţi împreună la bine şi la rău şi cred că asta e minunat.
Eu sunt singură la părinţi, deci...
Asta sună atât de frumos.
Nu-i aşa că sună frumos?
Da.
- Bună. - Doamne.
Trebuia să-mi dau seama că te găsesc aici.
Vino. M-am gândit la ceva.
- O să-ţi placă. E vorba de tine. - Ar fi bine să-mi placă.
Ar trebui să-ţi dau brânci şi gata.
Vino, bunicule.
Când eram tânăr era mai uşor.
Nu, mulţumesc. Ţi-a ajuns şi ţie.
O să fie Penny Moore.
- E fantastic. - La ce te referi?
Tipa cu care o să ţi-o tragi înainte să te împaci cu Quinn.
La asta te-ai gândit tu? N-o să mi-o trag cu Penny.
Adică, într-un fel e poetic, dacă stai să te gândeşti cât de înnebunită era după tine.
Era o copilă. Asta a fost cu mult timp în urmă.
Penny era îndrăgostită de tine. Dar tu o iubeai pe Annie.
Până când ai întâlnit-o pe Quinn.
Apoi te-ai căsătorit cu Quinn şi ţi-a dat papucii.
Şi Annie s-a căsătorit cu Paul. Şi asta e farmecul iubirii.
Îi vrem pe cei pe care nu îi putem avea
şi le dăm cu piciorul celor pe care îi putem avea.
La nesfârşit.
- Tu erai îndrăgostită de Horry. - Şi el de mine.
Bineînţeles, viaţa a trebuit să strice relaţia asta.
Ce te face să crezi că o să mă împac cu Quinn?
Divorţul e ceva complicat.
Să o iei de la început e de asemenea complicat.
Tu nu te complici, Judd. Niciodată nu ai făcut-o.
Prostii. Ce tot vorbeşti?
Ai avut toată viaţa planificată încă de la vârsta de 12 ani.
Soţia ta drăguţă şi apartamentul tău perfect.
Aşa eşti tu, ştii? Fără complicaţii.
O să ţi-o tragi cu Penny ca să o poţi ierta pe Quinn,
apoi o să-ţi reiei relaţia şi o să te prefaci că nu s-a întâmplat nimic.
Mă bucur că te-ai gândit la toate.
Cu asta mă ocup.
Nu, nu, ce naiba... Pe bune?
E cineva?
Scuze, îmi uscam părul. Cred c-am ars o siguranţă.
Nu, nu e vina ta. Tata a insistat să-şi facă singur instalaţia electrică.
Prefera să fie electrocutat decât să plătească un profesionist autorizat.
Iisuse Hristoase!
- Eşti bine? - Nu e asta. Da.
Dar asta?
Da.
- Aşa. A doua oară e cu noroc. - Aşa e în familia asta.
Îţi poţi continua ziua acum.
Bine lucrat.
E o nebunie că suntem toţi din nou aici, nu?
Ce ai în mână?
Asta e...
- Vrei să-mi spui ceva? - Da, sunt dependentă de droguri.
Biata de Annie. Asta e pentru copii?
Medicamentul meu de fertilitate. Asta e distractiv.
- Îmi pare rău că treci prin asta. - E grozav!
Asta nu ne sperie deloc mariajul.
- Succes. - Să dea Domnul.
Le-am făcut.
- Ce naiba... - Nu mă lua cu de-astea!
Flirtai cu ea de faţă cu mine, de faţă cu familia ta.
Eram doar doi prieteni care purtau o conversaţie.
Ăsta e răspunsul tău final?
Se pare că sunt un nenorocit fără speranţe!
Phillip, te rog, spune-ne mie şi copilului meu surd,
cum ai reuşit să-ţi seduci psihoterapeuta?
- De ce faci asta, Phillip? - Ce fac, mami?
- Te întâlneşti cu mama ta. - Suge-o, Wendy.
- Eşti nesimţit. - Scuze.
- Eu cred că Tracy e drăguţă. - Mulţumesc.
E aproape de seama mea.
Mamă, nu sunt atât de tânăr pe cât crezi tu şi nici tu nu eşti.
Vreau să înţelegi că oricum ai da-o, povestea asta o să se termine rău.
- Ca şi discuţia asta? - Care se termină acum.
- Sunt chiar în spatele tău. - Nu puteţi pleca din casă.
Ţinem shiva.
Mamă, stai în acelaşi loc unde ne punem bradul.
E o maşină rapidă.
- Ştiu la ce te gândeşti. - Ca o să murim?
Că sunt nebun şi că Tracy e bogată şi de asta sunt cu ea.
La dracu'! Phillip.
De ce eşti cu ea?
Pentru că o iubesc.
O femeie stilată mă ajută să mă maturizez.
Stai cu ea pentru că e stilată?
Mă folosesc de ea la fel de mult cât se foloseşte şi ea de mine.
Dar nu asta înseamnă dragostea? Doi oameni ce-şi satisfac nevoile?
Încetineşte, te rog. Phillip. Haide, frate.
Încetineşte. Conduci prea repede. Asta nu e o jucărie.
- Vrei să conduci? - Da, vreau să conduc.
Trage pe dreapta. Frâna.
E o maşină sensibilă. Mulţumesc.
- Căcat în ploaie! - Ne vedem peste o oră.
- Phillip! - Salut-o pe Penny din partea mea!
Ia nişte patine de la baracă.
Nu, nu, nu plănuiam să patinez astăzi.
Iar eu nu plănuiam să fac numărul ăla în faţa ta,
deci bănuiesc că ziua de azi ne-a rezervat alte planuri.
- Nu le arunca. - Haide.
O să privesc...
Nu pot ajunge la ele. O să te privesc.
Haide.
Bine.
În regulă. Rămâi în maşină, Phillip. Rămâi în maşină.
Drăguţ.
- Puţină lumină de atmosferă, nu? - Ce mai aştepţi?
- Ştii să patinezi, nu? - Sigur că da.
Nu, nu.
Doare.
- Eşti bine? - Uitasem cât de distractiv e asta.
Doamne. Bietul de tine.
Bun venit.
Chiar eşti un dezastru ambulant, nu-i aşa?
Da.
Nu m-ai prins în momentul meu de glorie.
Ţi-e dor de el?
Dacă mi-e dor de tata?
- Da. - Da, mi-e dor de tata.
Şi a murit fix atunci când toată viaţa mea e cu curul în sus.
Adică, nu ştiu dacă aş fi discutat cu el despre problemele mele...
Dar era drăguţ să ştiu că e acolo pentru mine, ştii?
Da.
Ai fost vreodată în Maine, Penny?
Poftim?
Scuze, doar fă-mi pe plac. Ai fost vreodată acolo?
- Am fost la Cape Cod. E bine aşa? - Da, e bine.
De când mă ştiu, de fiecare dată când conduceam pe autostradă,
mereu îmi ziceam:
Dacă continui să conduc spre nord, pot ajunge la Maine, nu?
Sincer, nu trebuia să fie musai Maine...
Aş fi ajuns într-un loc nou, ştii?
Şi nu am făcut-o niciodată. N-am vrut să mă risc.
Mi-am trăit toată viaţa jucând la sigur,
doar ca să evit să fiu în postura în care sunt acum.
Ştii în ce postură eşti acum?
Eşti pe un patinoar, într-o zi călduroasă,
ascultând o melodie clasică a lui Cyndi Lauper,
cu lumini disco deasupra capului.
Nu mai fi atât de dur cu tine, Judd. Totul e posibil.
Viaţa e plină de posibilităţi.
Îmi pare rău c-am întârziat.
Eşti mârlan.
Da, spune-mi ceva ce nu ştiu.
Ai tricoul pe dos.
Asta nu am ştiut.
Bună.
Îmi pare rău că am venit pe neaşteptate, dar am încercat să dau de tine.
- Aş fi dorit să-mi fi spus. - Ce doreşti?
Miroase a peste mort aici.
Nu-ţi face griji pentru asta. O să pleci în curând.
Te rog, Judd. Crezi că mi-a fost uşor să vin aici? Trebuie să vorbim.
Ce ai putea să-mi spui?
Te căsătoreşti cu Wade? Asta vrei să-mi spui?
Eşti bolnavă sau aşa ceva?
Aşa ceva.
Nu ai de unde să ştii că e al meu.
E al tău. Crede-mă.
Ciudat, încrederea nu este primul instinct pe care îl am când vine vorba de tine.
Se pare că Wade e steril.
Ştiam eu că o să te bucuri să auzi asta.
Steril...
Nu cred c-a fost prea încântat să audă asta.
- L-a distrus, dar mă sprijină. - Ce băiat bun.
Judd.
Nu am mai fost la fel după ce ne-am pierdut copilul.
Stai puţin.
Nu o să foloseşti sarcina pierdută
drept scuză că ţi-ai tras-o cu şeful meu un an, nu?
Nu. Nu asta vreau să spun.
- Cam aşa sună. Minunat. - Nu e vorba de asta.
Vreau să spun că noi doi nu am mai fost la fel după incidentul ăsta.
Tu te-ai închis în tine, ca de obicei.
Ştiu că nu e aşa cum ne-am imaginat, dar putem face asta, nu?
Adică, multe cupluri divorţate îşi cresc copilul împreună.
Ştiu că e complicat.
Şi eu nu mă complic.
Ce?
Nimic.
Asta chiar se întâmplă, Judd. O să fii tată.
Nu ştiu, mă aşteptam ca reacţia ta să fie un pic mai...
- Nu ştiu... - Mai cum?
Ultima dată când te-am văzut, erai în patul nostru cu şeful meu.
E o imagine grea de procesat. Încă lucrez la asta.
Şi acum îmi arunci bomba asta?
Ce spui dacă mă laşi un minut să procesez informaţia asta, bine?
Ai dreptate.
M-am cazat la Marriott pentru două zile, deci...
Vino să vorbim când eşti pregătit, bine?
Bună, Phillip.
Quinn.
Mereu am ştiut că eşti o târfă cu inima rece.
- Cine ştie, cunoaşte. - Bine zis, păsărico.
Deci? Despre ce vorbeaţi?
- Nimic. - Sunt gravidă.
Mazel tov? ~Felicitări~
Asta e una din situaţiile alea complicate,
unde fie vrei să vorbeşti cu cineva sau să fii singur.
M-ai ajuta mult dacă mi-ai spune...
- Pleacă, te rog. - Bine.
Mă găseşti în faţă.
Judd Altman în faţa casei mele.
Ai avut o zi grea?
Da, poţi spune şi aşa.
Vrei să vorbim despre asta?
Nu, e în regulă?
E în regulă.
Nu ştiu de ce sunt aici, dar...
Nu mi-a venit în minte alt loc în care as vrea să fiu.
Intri?
Ar trebui?
Eu aş face-o.
Spălătorie. Spălătorie. Mai mergi.
Bună.
Floarea-soarelui.
Ce faci?
Nu ştiu.
Nu ştii?
M-am dus la garaj să iau cheia asta.
Cel puţin asta cred că căutam.
Dar acum sunt aici...
şi nu-mi amintesc de ce.
Sunt sigură că-ţi vei aminti.
Nu, nu-mi voi aminti.
Te rog, stai jos. E în regulă.
Horry.
Mă urăşti?
- Nu. - M-ai urât vreodată?
Nu.
Pentru că eu aş face-o.
Nu trebuia să plec.
Nu te-aş fi lăsat eu să stai. Aveai 20 de ani.
Nu vroiam să fiu tipul care te ţinea aici.
După accidentul meu...
După accidentul nostru. Am fost în maşină cu tine.
Corect?
Ştiu.
Am fost diferit după aceea.
Aveam furia asta. Nu o puteam controla.
- În noaptea aia, în bucătărie... - Nu ai fost tu însuţi.
Încă nu sunt.
Nu fi speriat.
Nu sunt.
Cu siguranţă eşti speriat.
De unde ştii? Nici nu mă vezi.
Te văd, Judd Altman.
Mereu te-am văzut.
Noaptea trecută pe Serena am auzit-o pe la 3 dimineaţa?
S-a trezit de trei ori.
- Neaţa'. - Bună dimineaţa.
Unde ţi-e costumul?
De ce să am nevoie de costum?
Se pare că vom merge la templu. Boner a convins-o pe mama.
Trebuie să spunem o rugăciune pentru sufletul tatei.
N-o putem spune aici?
Crede-mă, deja am pus toate întrebările corecte.
Judd, aici erai.
N-ai spus nimănui unde te-ai dus ieri.
- Am avut şi motiv, nu am vrut. - Judd.
Mai lăsaţi-l în pace pe Judd. Are destule pe cap.
- Ai grijă. - De ce? Ce se întâmplă?
- Quinn e însărcinată cu Judd. - Nu... la naiba.
- Sfinte Sisoe. - Cum?
Ce naiba e cu tine? Gândeşti vreodată înainte să vorbeşti?
Nu, mi-ar lua toată distracţia.
Săptămâna asta devine din ce în ce mai bună.
De necrezut.
Annie.
- Drăguţ. - Vii?
Nu, voi rămâne.
Eşti sigură?
Cred că Annie are nevoie să vorbească cu cineva.
Câteodată am impresia că eşti prea bună pentru mine.
Nu fi prostuţ.
În mod clar sunt prea bună pentru tine.
O atârnam dacă ştiam că mai am nevoie de ea, mamă. Scuze.
- Era favorita lui taică-tău. - Da.
E foarte drăguţă.
Deci. Un copil.
- Cred că eşti îngrozit. - Sunt.
Dacă te consolează cu ceva, sentimentul ăsta nu dispare niciodată.
- Nu chiar. - Grozav.
- Sunt chipeş? - Da.
Mulţumesc.
Era foarte mândru de tine, să ştii.
- Mă întreb ce-ar crede acum. - Cum adică?
Căsnicia mea e terminată. Nu am o slujbă.
De aceea nu ai trecut pe la el în ultimele săptămâni.
Ai impresia că nu ar mai avea aceeaşi părere despre tine.
Nu prea mai cred în mine. Nu am nimic. Uită-te la mine.
Sunt prea bătrân ca să nu am nimic.
- Stai jos, copile. - E în regulă. Serios.
Lasă-mă să-ţi povestesc despre tatăl tău.
Puteai vorbi cu el. Te-ar fi înţeles.
Cum? Nu a eşuat în nimic. Asta era treaba la tata, nu-i aşa?
Doamne, Judd.
Mort şi-ar fi pierdut afacerea de mult fără drepturile mele de autor..
şi dacă nu venea Paul.
Taică-tău a fost un afacerist groaznic.
Şi-a închipuit că dacă are magazinul, veţi lucra toţi acolo.
Vroia doar să fie pe lângă voi.
Taică-tău te-a iubit pe tine, nu ce ai făcut tu.
Adică, "The Man Up Show"? Glumeşti?
L-ai ascultat, nu? E stupid.
Nu. Erai băiatul lui.
Din punctul lui de vedere, soarele răsărea şi apunea pe tine şi fraţii tăi.
Judd.
O să fii bine.
- Ştiu. - Nu, nu ştii.
Dar eu ştiu.
Cum de te simţi aşa bine?
Cu fiecare zi ce trece...
Mi-l amintesc pe taică-tău mai puţin ca un pacient bolnav şi fragil...
şi mai mult ca omul puternic, vibrant cu care am fost măritată toţi anii ăştia.
De asemenea, iau Xanax ca pe Tic-Tac.
Du-te.
Shabbas. Shabbas.
Shabbas.
Shabbas fericit, Elmsbrook.
Shabbas fericit.
Ce-i asta? Asta-i sinagoga mea, nu?
Semănaţi cu adunarea mea. Dar nu vă aud cum trebuie totuşi.
Ce ziceţi de asta? Să aud un Shabbat Shalom.
Shabbat Shalom.
Despre asta vorbesc. Ce?
De aici începem. Aţi înţeles?
Trebuie să frământăm aluatul.
Să ne abatem niţel. Câteva remarci, să le prezint.
După cum ştiţi, Mort Altman a murit săptămâna trecută.
Familia lui să ni s-a alăturat astăzi pentru a marca
trecerea lui în faţa lui Dumnezeu şi a comunităţii.
Wendy, cum te simţi?
Arăţi bine.
Ca o notă personală, am crescut în casa familie Altman.
- Rahat. - Umblam cu Philip. Ţi-aminteşti?
- Jucam mingea cu băieţii. - Ne îmbătam.
- Ne masturbam. - Încerca să-mi atingă sânii.
Şi jelesc alături de ei.
Ce ziceţi, începem petrecerea? E momentul potrivit?
Mie aşa mi se pare. Dascăl Mia. Adu-i înapoi.
Ne vedem imediat.
Stai aşa.
- Unde se duce? - Nu ştiu. Poate e bolnav.
Mă duc să verific. Vin imediat.
- Poftim. - Ai ascuns-o de mine.
- Ce? Asta? - De unde o ai?
Ăsta-i sacoul lui tata, deci...
- Tata se droga? - Nu, era ceva medicinal probabil.
Mereu e.
La naiba, mi-e dor de el.
- Da. - Mi-e dor de tine, tată.
Mi-a fost dor de el şi când era în viaţă.
Ţi-aminteşti de chestia lui cu fruntea?
Chestia cu fruntea.
- Despre ce vorbeşti? - Ţinea loc de sărutări.
Ţi-aminteşti că nu ne săruta niciodată.
În cel mai bun caz, se apropia...
şi-şi apăsa fruntea pe a ta.
- Ştiu. - Aşa.
S-o facem.
- Intimitatea nu era punctul lui forte. - Asta-i intim.
Pleacă de lângă mine. Ai un singur ochi.
- Ha-ha-ha. - Şi nu fac faţă.
- Eşti distrus. - Adevărat, dar...
Ţi-aminteşti, ieri, când îi scriam memoriile?
Nu mi-a venit în minte nici măcar o idee. De de crezi?
Nu ştiu. Vei fi şi tată.
- La fel ca tata. - Săracul copil.
Ştiu că treci prin nişte rahaturi complexe momentan...
şi remarcă, asta vine de la scrântitul familiei...
Vreau să ştii că sunt de partea ta.
Indiferent ce înseamnă asta...
Sunt alături de tine.
Mulţumesc, Phillip.
Băieţi, ce naiba?
- Canabis? - Ai întârziat la ore. Te rog.
Leagănă-te uşor, dulce trăsură,
Du-mă acasă
Opreşte-te, haide..
Leagănă-te uşor, dulce trăsură,
Du-mă acasă.
Acasă.
Omule, obişnuia să fie atât de distractiv.
Nu ştiu ce s-a întâmplat.
Vă spun eu ce s-a întâmplat. Am rămas.
Voi, băieţi, aţi plecat. Aţi avut micile voastre aventuri.
Şi eu am apărat nenorocitul de fort.
Pentru că trebuia s-o facă cineva, iar eu nu m-am mai distrat.
- Îi spui tu, sau eu? - Nu, mă descurc.
Niciodată nu ai fost distractiv.
Serios?
Paul, te iubesc până la moarte, dar erai naşpa.
Măcar am fost constant.
- Un naşpete constant. - Mulţumesc.
Rahat, mai bine mergem. Mama m-a trimis după voi acum ceva timp.
Suntem în templu, pentru numele lui Dumnezeu.
Câte probleme crede că putem face în templu?
Asta-i alarma de incendiu. Adevărata alarma de incendiu.
Să ne ridicăm şi să ieşim, precum o comunitate.
Pe aici, duceţi-vă.
Probabil nu va arăta prea bine.
Totul e în regulă. Mai mult ca sigur e o alarmă falsă.
- Amestecaţi-vă. - Unde se puteau duce?
Dumnezeule.
- Ne-am descurcat. - Ce aţi făcut?
Nimeni n-a făcut nimic.
Am scăpat. Ne-am udat niţel, totuşi.
- Mirosiţi ca o cameră de cămin. - V-aţi drogat în templu?
Nu, nu, te rog, mamă.
- Am stins un foc. - Cui îi e foame?
- L-am stins. - Ce naiba, Phillip?
Phillip nu are nici o legătură.
Probabil de la reţeaua electrică.
Nu a fost de la reţeaua electrică. Miroase a iarbă?
Aţi fumat iarbă? Ce s-a întâmpla?
De la foc mirosim. Şi mama a simţit mirosul.
Da, şi eu l-am simţit.
Nu e de la foc, e iarbă. Aţi fumat iarbă, corect?
Ţi-ai fi dat seama.
Ştiţi ceva? De ce nu plecaţi înainte să vină poliţia, bine?
- Isteţ. Ne vedem acasă? - Mersi, Boner.
- Eşti cel mai tare. - Jur pe Dumnezeu. Nu-mi atinge biluţele.
Şi în al doilea rând, nu-mi mai spune aşa.
Asta a fost ultima oară când îmi spui Boner. M-ai înţeles?
- Boner, Dumnezeu se uită. - Doamne.
- Oasele tale sunt găunoase. - Dă-te de pe mine.
- Eşti aşa uşor de manipulat. - Eşti aşa puternic.
- Îmi pare rău, Boner. - Haideţi.
Doamne, o să ajungeţi direct în iad.
Credem în iad?
Trezeşte-te, somnorosule.
Am tras un pui de somn, mamă. Ce face restul?
Bună.
Nu sunt maică-ta.
Annie, ce se întâmplă?
Mă simt aşa prost, cum am reacţionat după ce-am aflat de sarcina lui Quinn.
Simplele scuze sunt de ajuns. Îmbracă-te. Aruncă alea.
Încerc să am un copil de doi ani.
Nu fă pe nebuna cu mine.
Îmi iau hormonii zilnic. Ovarele mele au ieşit în regulă la teste.
- Nu-mi place unde ne îndreptăm. - Paul nu vrea să-şi testeze sperma.
- Nu începe să... - Fii prietenul meu.
- Ce faci, Annie? - Va fi secretul nostru.
- Nu se va şti niciodată al cui e. - Ai întrecut limita.
Ţi-ai pierdut minţile, ţi-ai pierdut judecata.
- Sunt obosită, Judd. - Bine.
M-am săturat de ace. Şi ultrasunete.
- Sunt sigur. - Şi să am inima sfâşiată în fiecare lună.
- Unchiule Judd. - Rahat.
- La naiba. - Rahat.
Dă-mi pătura... Bună.
Fac pişu şi pipi.
Bine, bine. Noi ne încălzeam.
Mătuşii Annie îi era foarte frig, iar acum şi-a revenit.
Şi unchiul Judd se duce să-şi ia nişte snacksuri.
Judd, eu...
Nu ştiu cum să-ţi explic.
Dacă afacerea cade, e fundul meu în joc.
- Ai avut un deces în familie. - Acum patru zile.
Trebuie să plec la Londra, să închei afacerea. De ce ne certăm?
- Nu mă pot certa cu tine, îmi pare rău. - Doamne.
- Trebuie să plec la Londra, pentru afacere. - De necrezut.
Nu pot fi plecat şapte zile.
Adică nu poţi sta aici şapte zile. Ce faci?
- Scuzaţi-mă? - De ce te furişezi?
Eu doar...
Asta e. Caut nişte gumă. Scuzaţi-mă. Continuaţi.
- Trebuie să plec, iubito. - Iisuse Hristoase. Pleacă.
Nu mai face o scenă că trebuie să pleci şi pleacă.
Foarte drăguţ din partea ta. Mulţumesc.
- Judd, pot să te întreb ceva? - Da.
Nici măcar nu-i pasă că plec, de ce mă sâcâie?
Poate că îi pasă.
Sunt un măgar, Judd. Nu sunt prost.
Ai grijă.
Şi tu.
- Bună. - Bună.
Fără Barry?
Barry a plecat.
Şi cum faci faţă?
Sunt bine.
Scuză-mă.
- Da. - Nu eşti bine deloc.
Dacă te culci cu psihologul tău, nu devii expert în relaţii.
Dar sunt expert în privinţa ta.
- Nu, nu eşti. - Ba da, sunt.
Tu m-ai crescut.
Eşti vocea din capul meu.
Nu mama, nu tata. Tu.
- Serios? - Da.
Câteodată îmi doresc să taci naibii din gură.
Ce vrei? Ce vrei?
Vreau doar să ştii că e în regulă să fii bine.
Că meriţi să fii bine.
Mulţumesc.
Cu plăcere.
Iei tu asta?
Doamne.
Sfinte Sisoe.
Cum îndrăzneşti, nu e mişto deloc. Îţi dau pantalonii jos de aici.
- Să nu îndrăzneşti să-mi spui că-s grea. - Gata cu pizza.
Nu mă fă să stau lângă prietena ta slăbănoagă şapte zile...
iar apoi să-mi spui că-s grea.
Bună, Jedd. Îmi pare rău pentru ieri.
Sper doar ca o să treci pe la mine.
Sunt în camera 346. Deci, te rog...
Pa.
Neaţa'.
Tu dormi vreodată?
În ultima vreme, nu prea.
Deci.
Horry?
Eşti surprins?
Singurul avantaj că sunt eu însumi zilele astea...
E foarte greu să mă surprinzi. Deci, nu.
- Eu nu-s Quinn, Judd. - Ştiu.
- Nu te uita la mine ca la Quinn. - Nu mă uit.
E diferit de problema ta. E cu totul altceva.
Înţeleg.
Eram aşa îndrăgostiţi, Judd.
Iar acum e singur. E singur tot timpul.
Şi Barry e doar...?
Nu-l voi iubi niciodată pe Barry cum l-am iubit pe Horry.
Nu voi mai iubi pe nimeni aşa. Niciodată.
Nu i-aş face asta lui Horry.
E ceva cu toată lumea, sau doar cu familia asta?
Tu şi Barry. Eu şi Quinn.
Şi Phillip şi Tracy. Şi Paul şi Annie.
Nimeni nu-i fericit.
Singura persoană care se descurcă în familia asta e Cole.
Stă pe canistra aia şi se răhăţeşte, şi e super fericit.
Arată-mi un adult fericit.
Toţi sunt supăraţi sau nervoşi...
sau mint sau înşeală.
Cred că sarcina lui Quinn te sperie.
Da, mă sperie.
Acum trei luni aveam o slujbă grozavă, un apartament grozav
şi eram îndrăgostit de soţia mea.
- Nu, nu erai. - Nu?
Se culca cu altcineva de un an, iar tu nici măcar n-ai observat.
Cat de îndrăgostit puteai fi?
Da.
E corect.
Îmi place totuşi să cred că mai pot face asta cu cineva.
Ca o să găsesc pe cineva, o să mă îndrăgostesc şi o să dureze.
Mi se pare imposibil la momentul actual.
Dragostea cauzează cancer. Ca orice altceva.
Dar tot dragoste e. Are momentele ei.
Am avut un moment cu Penny aseară.
- Serios? - Da.
Serios?
Începe să fie complicat. Eşti mândră de mine?
Nu ştiu. Cum e?
Complicat.
Asta-i esenţa ei. Dar, ştii şi tu.
În orice caz. Ce mai faci, unchiule Joe?
- Ea e Trish. - Bună tuturor.
Apropo, ne culcăm împreună.
Mazel.
Mamă. De ce are voie Paul să rateze asta?
- E asistentă. - Retrasă din activitate.
L-a sunat cineva.
Încă poartă uniforma câteodată, dacă mă înţelegi.
- Dragă, cred că s-a trezit copilul. - E în bucătărie cu Linda.
Atunci pe cine aud?
- Ţi s-a sculat? Ţi s-a sculat? - Doamne, Annie.
Bag-o în mine.
Rahat. Am lăsat staţia pentru copil sus.
Mă duc eu s-o iau.
Scuzaţi-mă, oameni buni.
- Băgaţi-o în mine. - Unde era înainte?
Fă-o, Paul, fă-o.
- Opreşte-l. - Să-l dau mai tare?
- Nu mai vorbi, dragă. - Dă-l mai tare.
- E aşa bine. - Nu mai vorbi.
Haideţi, oameni buni, e doar sex.
- Dragă. - Ce?
- Taci din gură. - Bine.
- I-a spus să tacă din gură. - Da, a încetinit.
E de bine, se grăbeau.
E cercul vieţii. Haideţi, Altmani.
Da, te simt. O simt. E aşa tare.
Dă-ţi drumul! Dă-ţi drumul! Haide!
Linda, mulţumesc.
Asta e, asta e. Fă-o.
Are baterie de rezervă.
- Fă-mi un copil, Paul. - Frumoasă caracteristică.
Împinge un copil! Împinge un..!
- Ce naiba e cu voi? - Mi-e ruşine.
Economisiţi-vă banii, oameni buni. Gratuit. Bucuraţi-vă.
A fost incredibil de ciudat, şi nu se mai oprea.
Şi au auzit toţi?
Da, îmi place când râzi.
- Şi mie îmi place că-ţi place. - Da.
Ştii că asta e cel mai nepotrivit moment să se întâmple asta, Penny?
Ştiu, dar...
Te voi săruta oricum.
Te pricepi de minune.
Eşti uşor de impresionat.
E o crimă? Încearcă şi tu o dată.
- Alo. - Judd, ceva e în neregulă. Sângerez.
Cum adică, sângerezi? Cat de mult?
Mult. Voi pierde şi sarcina asta. Nu ştiu ce să fac.
O să-ţi închid. Voi chema o ambulanţă.
Rămâi calmă. Bine? O să-ţi închid.
O femeie însărcina are probleme pe strada Renaissance, chiar pe Route 100.Camera 346.
Da. Bine. Pe numărul ăsta. Mulţumesc.
- Quinn e însărcinată? - Da.
Şi e al tău?
Mai bine pleci.
Penny, mereu am vrut să-ţi...
Nu, e în regulă, femeia e însărcinată. Sângerează. Trebuie să pleci.
Da. Vorbim diseară.
Bună. Ce faci? Eşti bine?
- Nu-i bate inima. - Nu-i bate inima?
- Nu-mi vine să cred că se întâmplă iarăşi. - Linişteşte-te.
- Nu se întâmplă nimic. Bine? - Merit asta. Am stricat totul.
- Te rog, să nu facem asta aici. - Linişte.
Ce-i aia?
- Uitaţi inima bebeluşului dvs. - Bine.
În regulă. Bebeluşul era doar într-o poziţie incomodă, nu?
- Da. - Bine.
E bebeluşul nostru.
Am venit cât de repede am putut. GPS-ul meu era... Îmi pare rău.
- Eşti bine? - Da.
M-ai speriat.
Ai dat câteva telefoane, nu?
Eşti bine? Ce s-a întâmplat?
Salut, salut. Dr. Rausch.
- Domnul şi doamna Altman? - Eu sunt domnul Altman.
Şi tu eşti?
E doar un tip cu care doamna Altman făcea sex.
În patul meu.
Judd, te rog, nu acum.
Te-ai întâlnit cu toată lumea la staţie, ţi-ai lăsat barbă şi acum faci pe isteţul?
Wade Beaufort. E complicat.
Lăsaţi-mă să simplific lucrurile. Ieşiţi amândoi din camera de examinare.
- Serios? - Da.
- Din cauza ta. - Şi tu, domnule.
- Să mergem. - Voi fi în camera de aşteptare.
Deci.
E de ajuns, nu?
Nu am semnat, pentru că aveam impresia că soţia mea...
sau pacientul trebuia să semneze aici.
Poftim.
Aici trebuie să semneze ea? O s-o las aici.
Nu fii copil, Judd.
Eu îţi întind o ramură de măslin şi tu o arunci la gunoi?
Nu vei rămâne cu ea. Amândoi ştim asta.
Singura persoană care nu ştie e Quinn.
Asta se va întâmpla? Eşti clarvăzător?
Ştii ce-o să se întâmple?
Nu sunt obligat să-ţi ascult tâmpeniile.
- Nu ştii despre ce vorbeşti. - E tipul de la "Man up".
Care-i treaba, tipilor? Nu mă cunoşti. Despre ce vorbeşti?
Mai e vreo sală de aşteptare cu mai multe scaune?
- Nu te cunosc? - Nu.
Am fost cu tine zilnic, în ultimii 7 ani. Nu-mi spune că nu te cunosc.
Şi ştiu că vei face sex cu oricine îţi vine la îndemână.
Stagiarii. Reprezentanţii de vânzări. Sponsorii.
Nu-mi spune mie că deja nu-ţi conturezi planul pentru cea mai rapidă ieşire.
Ţii evidenţa la tot ce fut eu, şi tot eu sunt perversul?
Amicilor. Sunt nişte băieţi aici.
Cercetaşule. Las-o baltă. Suntem în mijlocul unei discuţii.
Nu am futut-o mai mult decât m-a futut ea pe mine.
E nevoie de doi ca să dansezi tango, bine?
E o situaţie separată de care mă voi ocupa.
E o petrecere pentru doi.
Nu-ţi fă griji pentru ea. Vorbim despre tine aici.
Purtaţi discuţia asta afară.
- Scuze. - Ce se întâmplă, Judd?
- Ascultă-mă. Ea m-a futut. - Da, te-am auzit de prima oară.
- Terminaţi, băieţi. - Judd.
Serios? Uite cine se îmbărbătează acum.
Toată lumea, linişte!
Doar nu o să ne batem toţi aici.
Eu nu mă bat.
Cine dracului te crezi de vii aici cu frizura asta şi latri ordine...
Cine dracului sunt eu? Sunt Wendy Altman, căţea.
- Rahat. - Asta se întâmplă.
Asta-i frizură de prinţesă. Clovn nenorocit.
- Glumeşti? - Idiotule.
Ţi-ai pus păsărica... Ai pus-o pe soru-ta să mă lovească?
Da, şi eu i-am luat poşeta.
Da, să mă conduceţi afară e foarte periculos.
Sunt mama a doi copii cu scutece în poşetă.
Aici e parcarea. Mulţumesc. Îmi găsesc singură drumul. Mulţumesc.
- Bună treabă, ofiţeri. - Frumoase pălării.
Mi-a venit o idee grozavă. Hai să nu ne mai purtăm ca nişte nebuni.
- Da, sunt de acord. - Mă duc să aduc maşina.
Bun loc de parcare, nu?
E maşina lui Wade?
- Una dintre ele. Are mai multe. - Are mai multe?
Crezi că îl ajuta să compenseze ceva?
Da. Compensează că are prea mulţi bani.
Am auzit cum îi bate inima bebeluşului.
Grozav.
Corect?
Va trebui s-o iert de dragul copilului, nu-i aşa?
Păi, nu sunt expert...
dar cred că va trebui să faci sacrificii şi mai mari de atât.
Da. Adevărat.
Aproape ai părut înţelept pentru un minut.
Nu-i aşa?
În regulă, duceţi-vă înainte. Ne întâlnim acasă.
Surioară, bună lovitură. Mulţumesc pentru ajutor.
Sunteţi nişte idioţi. Dar sunteţi idioţii mei.
Condu atent.
Glumeşti? E 2014. Bine?
- Uite-i că pleacă. - Pe mai târziu, omule.
Liniştiţi-vă.
Băieţi, înainte să plecaţi...
Vedeţi maşina asta frumoasă?
Am 43 de dolari care spun că nu o puteţi răsturna.
- Omule, ce ţi-a făcut până la urmă? - S-a culcat cu soţia mea.
- Ce zici? - Păstrează-ţi banii, frăţioare.
- S-o facem. - Serios?
- Haideţi, băieţi, s-o facem. - Băiete.
- Îndoiţi genunchii. - Haide.
Hai că merge. Asta e!
- A fost bine. - Pe mai târziu, tipule.
Foarte frumos.
- Eşti serios? - Haide, omule, s-o zbughim de aici.
Nu mă aşteptam la asta din partea ta.
Cea mai tristă chestie în toată mizeria asta e că...
erai unul dintre adevăraţii mei prieteni.
Eram angajatul tău.
Şi mai trist.
Amice, îmi pare rău de cum s-au năruit toate.
Mă uit la tine, la ea, e şi un bebeluş pe drum.
Ea e înăuntru, jeleşte după o bătaie de inimă pe care eu nici nu o aud.
Cred că nici doctorul n-o aude. Cred că-s implicaţi toţi.
Şi devin toţi sentimentali, iar asta nu-i genul meu.
Adică, mai mult ca sigur n-am să fiu un tată vitreg.
- Deci, asta e? S-a terminat? - Eu am ieşit.
- Asta e? - Corect.
- E cel mai bine pentru toţi. - Adică e cel mai bine pentru tine.
Asta-i doar o coincidenţă.
Nu cred că mai porneşte. O să fac o plimbare lungă.
Şi mulţumesc.
Pentru ce?
Până acum, credeam că eu sunt cel mai patetic tip.
Cu plăcere.
Chiar doare când loveşti pe cineva.
Slavă Domnului că a fost platină. Dacă era aur alb, mi-aş fi rupt mâna.
- Mă face să mă simt groaznic. - A meritat.
De parcă nu contează prin ce trec eu.
- Eu am luat... - Am terminat. Nu mai contează.
Ce-a fost asta?
E doar o uşoară neînţelegere.
Vrei să vorbim?
Nu, mulţumesc, am o durere de cap. Mă duc să mă întind.
Cum rămâne cu "shiva"?
O amân în seara asta, din cauza ploii.
Quinn?
Mă întorc imediat.
Ei bine...
Asta-i partea în care-mi spui că ai avut dreptate.
Ai avut dreptate.
Ne-am rătăcit. Eu m-am rătăcit.
M-am rătăcit.
Dar copilul nostru, nu va fi niciodată singur. Îţi promit.
Aveai dreptate. Nu trebuie să fim însuraţi ca să fim părinţi.
Voi fi alături de tine.
- Ea. - Ce?
Ea.
- Ea. - Ea.
Nu-mi vine să cred că a plecat de-a binelea.
Ştiu, dragă.
Sunt destul de confortabili.
Da?
Neaţa', Tracy. Nu ştiam că s-a mai trezit şi altcineva.
- N-am vrut să deranjez. Eşti bine? - Da, binişor.
- Judd. - Da?
Ce şanse crezi că sunt...
ca fratele tău să fi făcut sex cu fata aia Chelsea cât am fost aici?
Adică, ştiu că-i fratele tău...
dar am nevoie de un prieten.
Puţină onestitate pentru o schimbare. Rămâne între noi şi răsărit.
Şansele sunt destul de mari.
- Îmi pare rău. - E în regulă.
Sunt o persoană matură.
Sunt inteligentă şi profesională. Mă organizez eu.
Iar fratele tău e un copil care şi-a petrecut toată viaţa...
strângând cât de repede putea sfoara pe care i-o tăiaţi voi.
Deci, ce vei face?
Cred că-mi voi aduna rămăşiţele zdrenţuite din demnitatea mea...
şi voi spune la revedere.
Îl va distruge, ştii asta.
O să-i las Porsche-ul.
- Serios? - Da.
Oricum nu-l va avea prea mult timp.
Tot îl uită mereu descuiat cu cheile înăuntru.
Se va găsi cineva să plece cu el.
Phillip nu e construit să ţină la lucruri.
Tracy, nu eşti prima femeie care a vrut să creadă în Phillip.
Dar eşti de departe cea mai bună.
Mersi.
Bună.
- Penny. - Trebuie să plec la muncă.
O secundă, vreau să vorbim.
- Quinn se simte bine? - Da, e bine.
- Şi bebeluşul? - E bine şi ea.
- E fată? Felicitări. - Da.
- Vorbeşti cu mine măcar un moment? - Ce?
Vroiam să-ţi explic mai devreme. Lucrurile s-au... am primit telefonul...
E în regulă. Sunt fată mare.
Nu era ceva constant între noi.
E doar sex.
Nu, nu-i aşa, ştii şi tu. A fost mai mult decât sex.
Nu, nu a fost.
Şi dacă a fost, ce spune asta despre tine?
Asta e tot ce a fost.
Penny, lasă-mă să...
Oh, Doamne.
Am atâtea amintiri uimitoare în locul ăsta. Simţiţi mirosul?
- Rahat. - M-ai evitat.
M-ai prins de penis. Bine? De asta te-am evitat.
- Nu am vrut. - Fii serioasă, nu ai vrut.
Ce credeai c-o să găseşti acolo jos, Annie?
Îmi pare rău, Judd.
Eu doar... îmi doresc un copil.
De ce nu te gândeşti la ce ai deja?
Tu şi Paul.
Chiar vă iubiţi, nu-i aşa?
Da.
E mult mai greu decât să faci un copil.
E aproape imposibil.
Şi vei avea un copil, într-un fel sau altul.
Dar nu-ţi distruge căsnicia pentru asta.
Ai dreptate.
Ştiu că ai dreptate. Sunt doar o persoană patetică.
Nu, nu eşti. În nici un caz nu ţi-aş spune aşa, Annie.
Deja îmi vin în minte alte cuvinte pe care le-aş putea folosi lejer.
- Ce zici de "determinată"? - Doamne.
Cineva a venit aici foarte determinat.
Ce se întâmplă?
Ironia e că m-ai făcut să arăt prosteşte.
Nu, n-am făcut-o. De ce ar fi ironic?
Simplul fapt că nu ştie de ce e ironic e ironic.
Trebuie să plec. Vă mulţumesc frumos.
- Să avem o discuţie. - Am avut deja o discuţie.
- Vreau s-o avem din nou. - Am anticipat asta.
Poate aştepta o secundă.
- Pe o scară de la 1 la 10. - Taci din gură.
- E aşa cum îţi aminteai? - Doamne.
- Annie? - Salut, amice.
- Ce naiba se întâmplă aici? - Doar discutam.
Căsnicia ta se duce pe apa sâmbetei, iar acum te dai la soţia mea.
Să nu crezi că n-am observat cum te uiţi la ea.
- Nu veni încoace. - Vrei să faci asta de ani de zile.
Întoarce-te!
- Lasă valiza jos şi vorbeşte-mi. - Trebuie să plec.
- Mişcă, mişcă. - Întoarce-te, nu am terminat cu tine.
Nu, la naiba! Opreşte-te!
- Dă-te de pe mine, dă-te. - Paul!
Opreşte-te, te rog. Să purtăm o discuţie.
- L-am văzut cu ochii mei. - Opreşte-te!
- Nu s-a întâmplat nimic! - Nu s-a întâmplat nimic!
- Fraţii tăi chiar nu ştiu să se bată. - Nu.
E destul de jenant, totuşi.
- Vă duceţi să-i opriţi? - Glumeşti? E uimitor!
- Lasă-mă în pace. - Luaţi-l de pe mine!
Dacă se ajunge în punctul în care vă consider idioţi, probabil că şi sunteţi.
- Opreşte-te, ce se întâmplă? - Mi-a sărutat nevasta.
- Nu, nu am făcut-o. - Nu, n-a făcut-o.
Paul. Nu s-a întâmplat nimic.
Poţi să nu intri în maşină până nu rezolvăm asta?
N-ar fi mers niciodată, Phillip. Eşti un narcisist cu complexul Oedipal.
- Eu sunt un factor clasic. - Dar te iubesc.
- Am nevoie de un adult. - Eu sunt un adult!
- Doamne. - Opreşte-te, dă-mi drumul!
- La naiba, vorbesc cu tine. - Nu, rămâi pe el.
De când ai început să fugi de discuţii?
- Opreşte-te! - Întoarce-te, n-am terminat.
Iubeşti discuţiile!
- Opreşte-te! - Doamne.
- Dacă mă udaţi, sunteţi morţi. - Nu, cineva să-l oprească.
- Boner! Boner! - De necrezut. Judd.
- Dă-i drumul când vrei. - Nu.
- Poţi să-i dai drumul. - Puteţi să opriţi spectacolul?
Nu-mi pasă, crezi că mă poţi răni mai mult de atât?
Lasă-mă în pace.
Ce mama dracului?
Cred că e un moment la fel de bun ca oricare altul.
Nu ştiaţi despre asta?
Linda m-a ajutat să am grijă de tatăl vostru.
Au fost nişte nopţi lungi şi grele.
Nu ştiu să vă explic cum s-a întâmplat.
- Tata ştia? - Bineînţeles.
Tatăl vostru a fost un om luminat, din punct de vedere sexual.
Să vă spun o poveste despre tatăl vostru.
- Te rog, nu. - Mai bine nu.
Când Horry a fost rănit, iar eu mă înecam în facturile medicale...
tatăl vostru ne-a plătit ipoteca pe un an întreg, ca să nu ne pierdem casa.
Tatăl vostru a fost ca o familie pentru mine.
Şi a murit ştiind că mama voastră nu e singură.
De ce nu ne-ai spus?
Ca să vă jeliţi tatăl fără alte distrageri.
Stai puţin, mama.
Toată treaba asta "shiva".
Nu a fost ideea lui tata, nu-i aşa?
Isteţ băiat.
- Mamă. - Cum ne-ai putut minţi?
N-ai fi rămas dacă nu vă minţeam. Şi aveam nevoie de voi toţi aici.
Şi voi aveaţi nevoie unul de celălalt, chiar dacă nu realizaţi.
Dacă nu veneam aici, Tracy nu s-ar fi despărţit de mine.
Mulţumesc că mi-ai ruinat viaţa.
Cred că e timpul să-ţi asumi o mică măsură de responsabilitate...
pentru unde ai ales să-ţi bagi penisul.
Poţi să nu mai vorbeşti despre penisul meu? Nici nu-ţi pot spune cât de ciudat e.
Când era mic credea că e o bomboană Tootsie Roll. Îţi aminteşti?
Îl vedeam când se apleca şi...
Nu, nu!
Phillip. Phillip. Hei, Phillip.
E un lucru teribil să te ascult. Ia un loc. Ia loc, prietene.
Înţeleg, e un moment privat.
Doar dacă nu vrei să mai vorbeşti
despre bomboana lui Phillip şi despre cum o lingea.
Deci, voi pleca. Bine? E de ajuns pentru mine.
O zi bună în continuare.
- La revedere, Boner. - Glumiţi cumva?
- Tu ai fost? - Da.
În regulă. Deci...
Nu, nu. La naiba.
Bine, J, haide. E doar o căzătură. Atâta tot.
Bine, amice? Asta e, asta e.
Dă-mi un zâmbet. Bine?
Bine, J.
Eşti bine.
Bine.
Judd, dragă. Judd.
Judd. Judd. Doamne.
Slavă Domnului, m-ai speriat de moarte.
Eşti în regulă?
J.
Când eram mic, tata îmi spunea J.
Îmi amintesc.
Ştiu.
Sunt aşa bucuroasă că eşti bine.
Mă bucur că ai strâns asta.
- Bună. - Nu ai voie cu pantofi pe gheaţă.
Doar îţi spun ceva, iar apoi plec.
Judd.
Mama mea e îndrăgostită.
Foarte bine pentru ea.
Detaliile sunt greu de explicat.
Foarte, foarte greu.
Dar am realizat ceva.
Nu am fost niciodată îndrăgostit. Cel puţin nu aşa.
Am fost prea ocupat alergând după ideea că am avut viaţa perfectă...
iar viaţa nu e perfectă.
Nu trebuie să fie perfectă.
Trebuie să fie imprevizibilă şi iraţională...
Şi complicată.
Şi vreau o viaţă complicată...
Unde să iubesc pe cineva aşa mult.
- Judd... - Ascultă-mă.
Nu ştiu dacă vor merge lucrurile între noi doi.
Sunt un incapabil emoţional şi tu eşti puţin ciudată.
Ştii, nu? Puţin.
Dar eşti ciudată în sensul grozav al cuvântului.
Eşti onestă.
Şi eşti aşa de...
Eşti bună.
Şi cred că poate într-o bună zi...
ne-am putea iubi aşa.
Şi îmi pare rău că te-am rănit.
Nu am vrut.
Unde o să pleci?
Nu ştiu, nu ştiu.
Peste şase luni voi fi tată.
Şi nu am fost niciodată singur, mă gândeam să încerc asta.
Ştii că nu sunt un mare fan al bârfei, aşa că-ţi voi da o îmbrăţişare...
şi îţi urez mult noroc.
Fii cuminte, Judd Altman.
Pa, Penny.
- Doamne, ce discurs. - Mersi.
A fost uimitor, mai ales partea în care mi-ai spus că sunt ciudată.
Ţi-am spus asta, nu-i aşa? Sperăm că am auzit eu greşit.
A fost bine?
Când te aduni, sună-mă.
- Da. Nu asta ţi-am spus? - Nu.
Nu ţi-am spus că te voi suna?
Nu, ai spus că sunt ciudată, dar tot putem fi împreună.
Şi că ne putem iubi. Că vrei să fii singur în cele şase luni.
Să te plimbi, să te gândeşti la una şi alta.
În mod clar ţi-am spus că te voi suna în şase luni.
Ăsta a fost motivul pentru care am venit aici. Îmi pare aşa rău.
E cântecul nostru.
Chiar trebuie să cânte Cyndi Lauper cântecul nostru?
E în regulă să plângi, dragă. Sau să râzi.
- Nu există un răspuns corect. - Ştiu, mami.
Păstrăm legătura, bine?
Surioară, e rândul meu, rândul meu.
- Strânge bine aia. E strânsă bine? - Bine.
- Pa, Wendy. - Pa, Annie.
În regulă. Condu cu atenţie.
Te iubesc, Judd.
Te descurci cu copilaşii ăştia doi la bordul?
Deviezi emoţiile cu logică. Frumos.
Cu asta mă ocup.
O să mă întorc când se naşte bebeluşul.
- Ţine-mă la curent. - O voi face.
N-o vei face, dar eu vin oricum.
- La revedere. - Ne vedem în curând, "tată".
Şi au rămas trei.
Deci mama s-a trezit într-o dimineaţă şi a decis că e lesbiană.
A fost o săptămână pe cinste, aşa-i?
Deci...
- Phillip. - Are nevoie de o slujbă.
- Ai nevoie de o slujbă. - Mă descurc eu.
Chiar te crezi?
Ajung şi acolo.
Tata mereu a avut o slăbiciune pentru el, nu-i aşa?
Cred că ne plăcea pe noi pentru că-i semănăm.
Pe Phillip îl plăcea pentru că nu-i semăna deloc.
Bine, o să-l bag în afacere.
- Da? - Da.
Paul, eşti băiat bun. Secretul a ieşit la iveală.
Eşti fratele bun. Foarte mişto din partea ta, mulţumesc.
Înainte să devii prea entuziasmat, uite cum stă treaba.
Când Phillip o va da în bară, şi o va face...
noi doi suntem parteneri, jumi-juma.
- Bine? - S-a făcut.
Aţi încercat kugel-ul ăsta? E groaznic.
La naiba, am scuipat în kugel.
- Voi regreta asta, nu-i aşa? - Bineînţeles.
Lasă-mă să-l tai pe o parte. Îţi aduc şi ţie.
Te furişezi în plină zi?
Da, nu suportam ideea unei despărţiri, aşa că...
Înţeleg.
Paul mi-a oferit slujba.
Grozav.
I-am spus că mă mai gândesc. Îmi iau în considerare toate opţiunile.
Nu vreau să par prea nerăbdător.
- Eşti un idiot. - Chiar sunt.
Vino încoace.
Ne vedem mai târziu, frăţioare.
Pa.
Vino încoace.
O facem la modul ironic sau...?
- Da, ne putem minţi aşa. - Bine, bun.
Bine, ţinem legătura.
Traducerea şi adaptarea: Al_Mic. /bucyfall Subtitrari-Noi Team/www. subtitrari-noi. ro
SprijinÄ-ne Či sÄ devinÄ membru VIP pentru a elimina toate anunČurile www.OpenSubtitles.org